Ухвала    
 
20 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 553/1867/19
провадження № 61-6518 ск22 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 червня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю, поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду                   від 15 червня 2022 року, позов  ОСОБА_2 та зустрічний позов                ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 рухоме майно, що знаходиться за адресою:             АДРЕСА_2 .
В порядку розподілу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 право власності за кожним на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 120,5 кв. м, на 1/2 частину автомобіля марки «Mercedec-benz», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 1/2 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2008 року випуску, реєстраційний номер                        НОМЕР_2 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «3A3-DAEWOO LANOS», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , припинивши право спільної сумісної власності на транспортний засіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості автомобіля марки «3A3-DAEWOO LANOS» у розмірі 26 802,41 грн.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.
До Верховного Суду 13 липня 2022 року  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на вказані судові рішення, які оскаржує в частині відмови в задоволенні її зустрічного позову про визнання квартири  АДРЕСА_2 , загальною площею 120,5 кв. м, особистою власністю ОСОБА_1 .
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постановах Верховного Суду від 17 червня 2021 року справа № 128/1511/19, від 21 листопада 2018 року справа № 372/504/17,                   від 10 лютого 2021 року справа № 204/5407/17, від 16 лютого 2022 року справа № 760/16783/15, від 14 липня 2021 року справа № 509/1927/18,             від 20 липня 2022 року справа № 703/2284/19, тощо (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту, на виконання ухвал Верховного Суду від 04 серпня та 16 вересня 2022 року надано уточнену редакцію касаційної скарги та сплачено судовий збір, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того, заявник просить зупинити виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2022 року посилаючись на те, що примусове виконання незаконного оскаржуваного рішення призведе до проведення реєстрації права власності на Ѕ частини спірної квартири, яка є її особистою власністю, за ОСОБА_2 .
Вирішуючи це клопотання, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до частини восьмої статті 394, частини першої статті 436 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Клопотання  ОСОБА_1 зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання рішення суду першої інстанції, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судового рішення буде утруднено.
Сам по собі факт виконання судового рішення, що набрало законної сили, не може бути достатньою підставою для зупинення виконання до закінчення касаційного провадження.
Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення суду першої інстанції слід відмовити, оскільки оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції.
У суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати з Ленінського районного суду м. Полтави цивільну справу            № 553/1867/19 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю, поділ спільного майна подружжя.
Відмовити у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави                     від 22 лютого 2022 року до закінчення касаційного провадження. 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                             О. В. Білоконь
О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара