УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
6 вересня 2022 року
м. Київ

справа № 381/3438/21
провадження № 51-2613 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі: 
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 8 червня 2022 року відносно вказаної особи.
Обставини справи
1.  Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом, 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Фастова, 
засуджено за частиною 2 статті 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на                      строк 4 роки.
2. Як установив суд, 7 вересня 2021 року близько 17 год., ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи ОСОБА_5 в підїзді 2 будинку АДРЕСА_1 схопив лівою рукою потерпілу за шию, чим позбавив можливості тимчасово рухатись та зірвав з її шиї золотий ланцюжок 585 проби вагою 8,02г, завдавши матеріальної шкоди на суму 14436 грн.
Доводи поданої касаційної скарги
3.  У касаційній скарзі засуджений просить змінити судові рішення, посилаючись на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого, внаслідок суворості. При цьому вказує, що апеляційний суд не перевірив доводів наведених у його апеляційній скарзі в частині пом`якшення призначеного покарання, і належним чином не мотивував свого рішення.  
Оцінка Суду
4.   Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
5. На обґрунтування своєї позиції щодо суворості призначеного покарання засуджений зазначає, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обираючи йому покарання, не повною мірою врахував особу винного, обставини вчинення кримінального правопорушення та ставлення його до вчиненого злочину, які мають значення для призначення більш м`якого покарання, Крім того  прокурор просив призначити засудженому покарання із застосуванням статті  75 КК.
6.   Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. 
7.  З мотивувальної частини вироку слідує, що при призначенні ОСОБА_4  покарання суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного,  визнання вини, щире каяття , які є обставинами, що пом`якшують покарання, а також відсутність - обтяжуючих. Зваживши всі наведені обставини, суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, мотивовано визнавши його необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
8.  Проаналізувавши рішення місцевого суду, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в частині призначення покарання та не знайшов при цьому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого в частині помякшення призначеного покарання, зазначивши при цьому, що судом також враховується думка потерпілої, яка просила призначити засудженому покарання у виді позбавлення волі, оскільки під час нападу вчиненого ОСОБА_4 на неї в присутності її дитини, вона та її дитина налякались та пережили сильний стрес. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК. Зміст судових рішень не дає підстав вважати, що покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад. Із такими висновками судів погоджується і колегія суддів.
З огляду на викладене обґрунтування касаційної скарги сторони захисту не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду                           від 8 червня 2022 року відносно вказаної особи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                       ОСОБА_2           ОСОБА_3