Справа № 344/4728/22 
Провадження № 22-ц/4808/1068/22 
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
               судді-доповідача        Бойчука І.В.,
               суддів                        Пнівчук О.В., Девляшевського В.А.,
               секретаря                Шандалович В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 13 липня 2022 року під головуванням судді Кіндратишин Л.Р. у м. Івано-Франківську,
в с т а н о в и в:
У квітні 2022 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позов обґрунтовано тим, що з березня 2021 року сім`я ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом та працівниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради здійснювалися відповідні заходи.
Малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.09.2021 перебуває на обліку у Службі у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах (у зв`язку з ухиленням батьків від виконання обов`язків).
Мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Мати зі своїм співмешканцем, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з малолітньою ОСОБА_1 проживала в орендованому ними житлі, за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 24.01.2022 звернулася в службу у справах дітей із заявою про влаштування малолітньої дочки в сім`ю патронатного вихователя. Наказом служби у справах дітей від 24.01.2022 №11 дитина ОСОБА_1 влаштована у сім`ю патронатного вихователя.
Протягом перебування дитини у сім`ї патронатного вихователя мати дитини на зустрічі з дочкою не з`являлася, телефонувала патронатному вихователю всього кілька разів. Впродовж 2021-2022 років ОСОБА_2 притягалася до адміністративної відповідальності, зокрема, за невиконання батьківських обов`язків.
Батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з матір`ю розлучений, зі слів матері, участі у вихованні дитини не бере, засуджений за ч. 3 ст. 153 КК України 30.11.2016 Червоноградським районним судом Львівської області, відбуває покарання у місцях позбавлення волі. З його пояснень про участь у вихованні та утриманні дочки, його подальші наміри про виконання батьківських обов`язків відомо, що він заперечує, що він є батьком ОСОБА_1 . 
Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобов`язання, не змінює своєї поведінки відносно дитини, не має житла, веде антисоціальний спосіб життя, батько дитини засуджений за тяжкий злочин, оспорюючи своє батьківство, не доводить таке, позивач просив: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягувати з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів їх заробітку (доходу), або, за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника в м. Івано-Франківську, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі цієї позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 липня 2022 рокупозов задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вирішено стягувати з ОСОБА_3 аліменти на малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 в рівних частинах в дохід держави судовий збір в розмірі 1 984,80 грн.
Роз`яснено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
У апеляційній скарзі  ОСОБА_3 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Вказує, що участі в судовому засіданні він не брав, оскільки з 15.10.2017 і по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Городищенська виправна колонія (№96)». Кінець строку кримінального покарання: 15.09.2028.
З листа Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради він дізнався, що записаний батьком малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про народження дитини йому не було відомо.
Зазначає, що він не може бути біологічним батьком ОСОБА_1 , оскільки відбуваючи покарання у виправній колонії в період зачаття та народження дитини, не мав побачень з дружиною ОСОБА_2 . Останнє тривале побачення з нею було 02.02.2019, тобто більше ніж півтора року до народження дитини, про це свідчить довідка ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)».
Крім того, згідно позовної заяви відповідно до наказу Служби у справах дітей від дитина ОСОБА_1 з 24.01.2022 влаштована в сім`ю патронатного вихователя, про що виконавчим комітетом міської ради прийнято відповідне рішення. Між виконавчим комітетом міської ради, матір`ю та патронатним вихователем було укладено тристоронній договір про патронат над дитиною, працівниками Служби у справах дітей з ОСОБА_2 проведено бесіду. В своєму письмовому поясненні ОСОБА_2 зазначила, що може розглянути можливість встановлення батьківства ОСОБА_5 , для подальшої реєстрації дитини за місцем його реєстрації. Також до позовної заяви додані докази того, що відповідачка ОСОБА_2 проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 та вважає його батьком дитини.
Ним подано позовну заяву про оспорювання батьківства та виключення його з актового запису відомостей про батька дитини, яка знаходиться в провадженні Івано-Франківського міського суду, справа № 450/1634/22.
Також на момент народження дитини ОСОБА_1 між ним та ОСОБА_2 було розірвано шлюб.
Так як він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_1 , тому не може нести витрати на її утримання, а відтак підстав для позбавлення його батьківських прав немає.
Просить рішення суду скасувати частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.04.2022 і до досягнення дитиною повноліття, а в іншій частині рішення залишити без змін.
Учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Учасники справи в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Клопотань про відкладення судового засідання чи проведення такого в режимі відеоконференції від них не надходило.
Представник  ОСОБА_3 подав клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі. Просив розглянути клопотання за відсутності відповідача та його представника.
Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з їх неявкою не вбачає.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Івано-Франківську. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 28.04.2021 Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) батьком дитини є ОСОБА_3 , а матір`ю є ОСОБА_2 (а.с.10).
Відділом ДРАЦС у м. Івано-Франківську від 10.06.2021 №312/24.14.6-18 стверджено наявний актовий запис про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за №902 від 28.04.2021, складений відповідно до ст. 133 СК України (а.с.12).
ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с.11).
Згідно наказу Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25.08.2021 №241 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взято на облік як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання своїх обов`язків (а.с.13).
Відповідно до акту головного спеціаліста відділу з питань соціального захисту дітей Служби у справах дітей 25.03.2021 проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї. У акті зазначено, що матір дитини перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , а проживає з ОСОБА_5 (зі слів матері), ніде не працює, немає паспорта. Сім`я проживає в орендованому помешканні, яке потребує прибирання. Матір зобов`язалась створити належні умови проживання, придбати ліжко, належно виконувати батьківський обов`язок. Матір попереджено про встановлену чинним законодавством України відповідальність батьків за виховання, утримання та навчання дитини. МЦСССДМ взято сім`ю під соціальний супровід (а.с.14).
У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 05.04.2021 у кімнаті безлад, зобов`язується прибрати в кімнаті та належним чином виховувати дитину (а.с.15).
Івано-Франківський міський центр Соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 12.04.2021 повідомив службу у справах дітей, що фахівцем із соціальної роботи в складі комісії відвідало сім`ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . В сім`ї виховується дитина ОСОБА_1 . На час відвідування помешкання потребує генерального прибирання, відсутнє спальне місце для дитини. З матір`ю проведено бесіди щодо необхідності покращення житлових умов, необхідності догляду за малолітньою дитиною, належного виконання батьківських обов`язків, ведення здорового способу життя. Матері запропоновано проживання у центрі соціально-психологічної допомоги в смт. Верховина, однак отримано відмову (а.с.17).
Згідно акту оцінки №30/491-05 від 25.03.2021 потреб сім`ї за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що сім`я складається з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . Мати перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, стан здоров`я невідомий, невідомо чи наявні ознаки девіантної поведінки, раніше була одружена, розлучена, проживає разом з ОСОБА_5 . Мати частково здатна до самообслуговування та виконання батьківських обов`язків. При цьому у сім`ї відсутні родичі, що можуть надавати допомогу, та відсутні будь-які державні соціальні допомоги, відсутні заборгованості по житлово-комунальних послугах. Випадок має середню складність, сім`я не повна, одинока мати. ОСОБА_1 має вроджені неврологічні вади, лікується у невропатолога педіатра, харчується сумішшю та прикормом, разом з цим відсутня реєстрація в ДНЗ, зі слів матері дитина активна (а.с.17 (зворот)- 19). Відповідно до висновку, зазначеного у цьому акті, матір дитини ОСОБА_2 перебуває у фактичному шлюбі з ОСОБА_5 , однак у офіційному шлюбі з ОСОБА_3 , який зі слів жінки перебуває у місцях позбавлення волі. У матері відсутній документ, що посвідчує особу, свідоцтво про народження дитини, державна соціальна допомога при народженні дитини. Сім`я проживає в орендованому помешканні, яке потребує генерального прибирання, та покращення житлових умов, не облаштовано місце для сну дитини. У дитини немає ознак психологічних травм, стан задоволення потреб дитини пограничний, стан батьків потребує підтримки, мати усвідомлює проблему та готова до співпраці, сім`я потребує соціального супроводу (а.с.20-21).
Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 06.04.2021 №5058 поінформовано начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про те, що працівниками мобільної групи 05.03.2021 здійснено виїзд за повідомленням ОСОБА_2 щодо вчинення домашнього насильства відносно неї зі сторони колишнього чоловіка ОСОБА_5 . Прибувши за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_2 , було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, сама вчиняла конфлікт зі своїм співмешканцем, під час конфлікту остання голосно кричала, виражалась нецензурною лайкою, поводилась агресивно. Під час цього конфлікту була присутня ОСОБА_1 (а.с.29).
У відповідності до листа Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 21.05.2021 №7478/108/46/04-2021 начальника ССД Івано-Франківської міської ради повідомлено, що на ОСОБА_2 складено два адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей) від 25.03.2021 та від 06.04.2021, винесено одну постанову за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) від 24.09.2020. На ОСОБА_5 складено два адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) від 05.04.2021 та за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство) від 07.03.2021, винесено дві постанови за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) від 07.09.2020 та ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях) 07.09.2020 ( а.с.31).
Івано-Франківський міський центр Соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24.06.2021 №91/49-20 повідомив, що з 29.03.2021 під соціальним супроводом перебуває сім`я ОСОБА_2 . Сім`ю відвідали за адресою: АДРЕСА_3 , проведели бесіду з матір`ю і склали акт оцінки потреб дитини та її сім`ї. На час відвідування у помешканні дотримуються санітарно-гігієнічні норми, облаштовано спальне місце для дитини (а.с.22).
Згідно акту оцінки у період з 10.06.2021 до 11.06.2021 стан здоров`я ОСОБА_2 задовільний, емоційний стан - задовільний, здатна до самообслуговування, виконує батьківські обов`язки. У сім`ї є близькі, що можуть надати підтримку, наявні конфлікти між матір`ю та співмешканцем, з батьком дитини - розлучені. ОСОБА_2 отримала одноразову допомогу при народженні дитини. Наявна заборгованість ОСОБА_2 по аліментах на дитину від першого шлюбу. Сім`я проживає у двокімнатній орендованій квартирі, у помешканні дотримуються санітарно-гігієнічних умов проживання, у дитини є окреме ліжко. ОСОБА_1 здорова відповідно до віку, харчується добре, перебуває вдома, реєстрація в ДНЗ відсутня (22- зворот -24).
Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 , соціальна картка №/69/3, від 11.06.2021, ОСОБА_2 проживає разом з дитиною ОСОБА_1 та перебуває під соціальним супроводом, змінено місце проживання, орендовано двокімнатну квартиру, в помешканні дотримуються санітарно-гігієнічні умови проживання. У дитини відсутні ознаки психологічних травм, стан задоволення потреб дитини пограничний, вплив факторів сім`ї та середовища нейтральний, мати усвідомлює потреби та готова до співпраці, сім`я потребує соціального супроводу (а.с.25-26).
Відповідно до подання КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР» від 06.08.2021 №СІ/02-14/7 дск доведено до відома начальника служби у справах дітей ВК ІФМР, що 05.08.2021 о 21:48 год. на приймальне відділення КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР» службою екстреної медичної допомоги у супроводі поліції та ювенальної служби була доставлена дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дитини в алкогольному сп`янінні доставлена в МКЛ, після чого скерована в ОПНД у зв`язку з спробою самогубства під час конфлікту з батьком дитини. Дитина госпіталізована без нагляду родичів в алергологічне відділення КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР». Стан при поступленні дитини задовільний, діагноз: соматично здорова (а.с.28).
Відповідно до листа Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 05.08.2021 №12806 працівниками мобільної групи 05.08.2021 здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 повідомила, що співмешканець ОСОБА_5 вчиняє домашнє насильство, психологічного та фізичного характеру відносно неї. Прибувши за вказаною адресою виявили заявницю, співмешканця та її грудну дитину ОСОБА_1 , яка спала в колисці. Заявниця зі співмешканцем перебували в сильному алкогольному сп`янінні, співмешканець наніс удари в область обличчя та спини, а в заявниці були суїцидальні спроби. Було викликано КШМД з подальшою госпіталізацією дитини в ОДКЛ, а також було викликано матері 13 бригаду з подальшою госпіталізацією в ОПНЛ. На співмешканця було складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП, та терміновий заборонний припис терміном на 3 доби. У квартирі було брудно, відсутня їжа для дитини, неналежні умови проживання (а.с.30).
У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 12.08.2021 житлово-побутові умови добрі, з матір`ю проведено профілактичну бесіду щодо неприпустимості зловживання алкогольними напоями (а.с.16).
ОСОБА_2 24.01.2022 подала міському голові заяву, відповідно до якої просить тимчасово влаштувати її дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до патронатної сім`ї, терміном на 1 місяць у зв`язку з неналежними матеріальними умовами. Надає згоду на влаштування дитини у патронатну сім`ю. За час перебування дитини у патронаті зобов`язалася зробити ремонт і порядок в житлі в якому планує проживати з дитиною за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначила, що в разі невиконання нею даних вище зобов`язань не заперечуватиме щодо позбавлення її батьківських прав відносно дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Попереджена про відповідальність щодо утримання та виховання дочки відповідно до чинного законодавства (а.с.34).
Відповідно до витягу з протоколу №1 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.01.2022 комісією постановлено підготувати проект рішення про тимчасове влаштування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю патронатного вихователя терміном на 3 місяці; підготувати проект договору про патронат над дитиною між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ОСОБА_2 та патронатним вихователем; попередити матір ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дитини; до 25.02.2022 підготувати лист в Косівську РДА щодо надання інформації про сім`ю ОСОБА_1 для подальшого вирішення питання виконання матір`ю обов`язків щодо малолітньої дитини; в лютому 2022 року винести на розгляд комісії з питань захисту прав дитини питання про стан виконання матір`ю взятих на себе зобов`язань щодо забезпечення належних умов проживання та утримання дитини (а.с.46-47).
Між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради в особі міського голови ОСОБА_15 і громадянкою ОСОБА_9 (патронатний вихователь) з однієї сторони та громадянкою ОСОБА_2 , (законний представник), з іншої сторони (сторони), 28.01.2022 укладено договір, відповідно до якого дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштованої до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_9 згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 27.01.2022 №76 на час подолання чи мінімалізації дитиною та/або її батьками/законними представниками складних життєвих обставин. Відповідно до п.12 договір набирає чинності з дати його підписання та завершується в день вибуття дитини із сім`ї патронатного вихователя (а.с.51-53).
Івано-Франківським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 04.02.2022 №6/49-20 на виконання п. 5 рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.01.2022 №76 «Про влаштування дитини у сім`ю патронатних вихователів» повідомлено, що соціальний супровід сім`ї не можливий у зв`язку з невідомим місцем перебування, проживання матері ОСОБА_2 (а.с.27).
Відповідно до протоколу засідання міждисциплінарної команди щодо захисту прав та законних інтересів дитини ОСОБА_1 , яка перебуває у сім`ї патронатного вихователя, вирішено встановити графік зустрічей матері з дочкою: щосереди з 11 год. по 12 год. в приміщенні виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за адресою: вул. Грушевського, 21, каб. 807.
Комісією складено акт про те, що 09.02.2021 з 11 год. до 11 год. 30 хв. на зустріч з дочкою не прийшла її мати ОСОБА_2 . Час та місце зустрічі визначено міждисциплінарною командою, копію протоколу мати дитини власноручно отримала в Службі у справах дітей 09.02.2022, на телефонні дзвінки не відповідає (а.с.37). Акти про неявку ОСОБА_2 на зустріч з дитиною було складено також 16.02.2022, 23.02.2022, 16.03.2022, 23.03.2022, 30.03.2022, 13.04.2022 (а.с.38-43). У актах від 23.02.2022, 16.03.2022, 23.03.2022 вказано, що зі слів патронатного вихователя матір останній раз спілкувалася з донькою 08.02.2022. У акті від 30.03.2022 вказано, що зі слів патронатного вихователя матір телефонувала та просила перенести час зустрічі на одну годину, однак так і не з`явилася. У акті від 13.04.2022 зазначено, що працівнику ССД вдалося телефоном поспілкуватися з матір`ю дитини, та остання вказала, що перебуває на роботі і забула про зустріч з дитиною.
ОСОБА_2 09.02.2022 подано письмові пояснення, у яких зазначає, що не підписала договору про патронат над дитиною 28.01.2022, на неодноразові телефонні дзвінки працівників служби не реагувала тому що ходила збирала кошти на житло в Івано-Франківську, на даний час зібрала 2 500 грн.
Також вказує, що отримала копію протоколу засідання міждисциплінарної команди з визначенням графіку і місця зустрічі з дочкою.
Щодо взятих на себе зобов`язань при написанні заяви про влаштування дитини в патронат зазначає, що ремонт за адресою АДРЕСА_4 ще не зроблено. Підтверджує, що не буде заперечувати щодо позбавлення її батьківських прав щодо дочки ОСОБА_1 . Зобов`язується дотримуватись графіку зустрічі з дочкою встановленого службою у справах дітей.
Додатково повідомляє, що перебуває в м. Івано-Франківську, проживає на даний час на вокзалі. Соціальну допомогу на дитину оформила у травні 2021 року, однак не отримала кошти, рахунок у банку не оформлювала, тому що має понад 20 тис грн. заборгованості.
Вказує, що ОСОБА_1 є третьою дитиною. Старшого сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , забрали у Надвірнянський будинок дитини про його подальшу долю їй не відомо. Друга дитина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає зі свекрухою, вона позбавлена батьківських прав, останній раз бачилася з дочкою в квітні 2020 року, коли була вагітна ОСОБА_14 народилася вже після розлучення, але рахується шлюбною дитиною. Її батько перебуває у місцях позбавлення волі (а.с.35).
Згідно інформації наданої ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)» за №07/477 від 31.01.2022, ОСОБА_3 з 15.10.2017 відбуває міру кримінального покарання за ч. 3 ст. 153 КК України, почато строку відбуття покарання 01.06.2016, кінець - 15.09.2028. Для отримання вироку рекомендовано звернутися до Червоноградського районного суду Львівської області (а.с.44). 
Судом першої інстанції взято до уваги, що ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України. Судом першої інстанції не витребувано такий вирок, оскільки він постановлений у закритому судовому засіданні, доступ до такого у Єдиному реєстру судових рішень для загалу обмежено у зв`язку з розглядом справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.
ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)» 25.03.2022 направила заступнику начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради пояснення засудженого ОСОБА_3 , відповідно до яких він повідомляє, що малолітня дитина не є його дочкою, так як він відбуваючи покарання мав останнє тривале побачення з колишньою дружиною з 02.02.2019 по 05.02.2019, та вони розлучилися 18.03.2020 (а.с. 45, 45 зворот).
Відповідно до витягу з протоколу №3 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 30.03.2022 комісією постановлено рекомендувати виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради надати Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.48-50).
Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської області від 06.04.2022 №271 про розгляд питань органу опіки та піклування, вирішено надати Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.54).
Відповідно до висновку Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.55-58).
В суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 , яка призначена патронатним вихователем дитини ОСОБА_1 , дала покази про те, що дитину їй передано 24.01.2022, недоглянуту, в брудному одязі. За весь цей час ОСОБА_2 телефонувала до неї 12 разів, на її думку остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння. З кінця травня на зустрічі з дитиною не приходить. Батько дитини, нею не цікавиться.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ста. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Відповідно до ч 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Виходячи з тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Як роз`яснено у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 
Задовольняючи позов та позбавляючи ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків не прикладає зусиль щодо налагодження стосунків з донькою, подала заяви відповідно до яких не заперечує щодо забезпечення належних умов для росту та розвитку дитини, та дійшов правильного висновку, що позов про її позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є обґрунтованим, таким, що відповідає інтересам дитини та підлягає задоволенню.
Позбавляючи ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , суд першої інстанції взяв до уваги, що він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, початок строку відбуття покарання 01.06.2016, кінець - 15.09.2028, що він відмовляється виконувати свій батьківський обов`язок - допомагати матеріально своїй дитині рости та розвиватися, а також надав правильну оцінку його доводам про те, що ОСОБА_1 не є його донькою, та фактично не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
За приписами ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст. 133 СК України).
Статтею 136 СК України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
У пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.
Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК України.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Відсутність кровного споріднення між ОСОБА_3 , який записаною батьком, і дитиною ОСОБА_1 не підтверджені будь-якими доказами у справі. На час розгляду справи відсутнє рішення суду щодо оспорювання батьківства ОСОБА_3 .
Суд першої інстанції визнав встановленим факт ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки, врахував ставлення матері та батька до дитини, небажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог про позбавлення їх батьківських прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Вимогами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ст. 183, 191 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, починаючи з дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2 100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2 272 гривні; а отже мінімальний розмір аліментів, на момент розгляду справи, на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 1 050 грн.
При визначенні розміру стягнення аліментів суд першої інстанції врахував матеріальний стан сторін та їх потребу в коштах для проживання при нинішніх життєвих обставинах, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров`я дитини та відповідачів, відсутність на утриманні відповідачів інших осіб та обґрунтовано стягнув аліменти із відповідачів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Виходячи з принципів розумності та справедливості, з врахуванням інтересів малолітньої дитини, апеляційний суд вважає, що визначений судом першої інстанції розмір стягнутих з відповідачів аліментів на утримання малолітньої дитини щомісячно забезпечить дитині належні умови для її гармонійного фізичного, розумового, морального та соціального розвитку.
Доводам апелянта про те, що він не може бути біологічним батьком ОСОБА_1 судом першої інстанції дано належну правову оцінку.
Крім того, ним не підтверджено належними та допустимими доказами відсутність кровного споріднення з дитиною ОСОБА_1 . Також на час розгляду справи відсутнє рішення суду за результатами оспорювання його батьківства.
При цьому, у своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначає, що шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано 18.03.2020. Тобто дитина народилася до спливу строку визначеного ст. 122 СК України, тому відповідно до ст. 133 СК України він записаний батьком дитини.
Таким чином ОСОБА_3 зобов`язаний нести витрати на утримання малолітньої дочки ОСОБА_1 до виключення відомостей про нього як батька із актового запису про народження дитини.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд дійшов переконання, що рішення суду першої інстанції в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і стягнення з неї аліментів на малолітню ОСОБА_1 ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Апелянтом рішення суду в цій частині не оскаржено і підстав для його скасування в цій частині апеляційним судом не встановлено.
Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у ній, не встановлено.
Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 липня 2022 рокузалишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 26 вересня 2022 року.

Суддя-доповідач:                                                        І.В. Бойчук
Судді:                                                                        О.В. Пнівчук
       В.А. Девляшевський