УХВАЛА

19 вересня 2022 року 
м. Київ
справа №160/4287/21
провадження № К/990/23611/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Білак М. В., Мартинюк Н. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія ІвановичаУправління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною,
у с т а н о в и в :
22 серпня 2022 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
30 серпня 2022 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.
23 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, що виявилася у порушені механізму, порядку, шаблону розгляду заяви від 18 січня 2019 року, згідно порядку статей 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», частин першої, другої, восьмої статті 11 Закону України «Про державну службу» і не вжиття заходів для забезпечення непорушного права на ліквідацію перешкод при здійсненні його прав та законних інтересів після звернення до відповідача, який не дотримався встановленого порядку реалізації даного права, не гарантував права викривати недоліки в роботі установи держави;
- притягти до адміністративної відповідальності та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради протягом п`ятнадцяти днів вжити заходи нормативно-правовим актом для забезпечення права на ліквідацію перешкод при здійсненні прав та законних інтересів згідно заяви від 18 січня 2019 року;
- захистити його права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 18 січня 2019 року та права викривати недоліки в роботі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання своїх прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення;
- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилась у невжитті заходів для забезпечення відповідно до конституційних принципів статті 55 виконання вимог заяви від 18 січня 2019 року шляхом її визнання окремим пунктом рішення;
- встановити наявність компетенції (повноважень) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради та визначити порядок взаємодії між ним і Управлінням Держпраці Харківської області згідно заяви від 18 січня 2019 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 року визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з позовною заявою у справі № 160/4287/21, зазначену позовну заяву було залишено без руху на підставі статей 122, 123, 161, 169, 171 КАС України та зобов`язано позивача у десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання ним даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом; завіреної копії паспорту громадянина України; уточненої позовної заяви у відповідності до кількості учасників справи, в якій чітко визначити коло сторін, викласти свої вимоги щодо предмета спору, згідно вимог статті 5, пункту 4 частини п`ятої статті 160, статей 161, 245 КАС України та їх обґрунтування у відповідності до положень закону; доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; зазначити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів у справі відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 160 КАС України.
Копія ухвали суду від 24 березня 2021 року направлялася судом на адресу позивача, зазначену у позовній заяві.
29 квітня 2021 року на адресу суду повернувся конверт з відміткою за закінченням терміну зберігання.
11 травня 2021 року копію ухвали суду від 24 березня 2021 року було друге направлено судом на адресу позивача, зазначену у позовній заяві.
27 травня 2021 року на адресу суду вдруге повернувся конверт з відміткою за закінченням терміну зберігання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року позовну заяву повернуто.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року у справі № 160/4287/21 залишено без руху. Заяву позивача про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Зменшено суму судового збору ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року у справі № 160/4287/21 до 1216,20 грн, що становить 5% від річного доходу позивача. Скаржнику надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Скаржнику тричі за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі, направлялась вищезазначена копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, проте до суду апеляційної інстанції повернулись три конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Ухвалою від 14 квітня 2022 року Третій апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року у справі № 160/4287/21.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Так, повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із невиконання апелянтом вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору.
Частиною одинадцятою статті 126 КАС України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Положення частини шостої статті 251 КАС України не містять норм, аналогічних частині одинадцятій статті 126 КАС України для судових повісток і повідомлень.
Проте, відповідно до частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд застосовує конституційні принципи та загальні засади права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що варто застосувати аналогію частини одинадцятої статті 126 КАС України до судових рішень та вважати врученою копію ухвали суду від 11 серпня 2021 року датою проставлення відмітки про повернення поштового відправлення - 09 лютого 2022 року.
Станом на 25 лютого 2022 року (з урахуванням терміну на поштовий перебіг) скаржник недоліки апеляційної скарги не усунув.
Оскільки, конверт із ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року повертався до суду тричі з відміткою «за закінченням терміну зберігання», то суд зробив все можливе задля повідомлення скаржника, за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі, про залишення його апеляційної скарги без руху.
При цьому, судом враховано і те, що позивач, як особа зацікавлена в отриманні інформації щодо заявленого ним позову та його вирішенні, мав змогу ознайомитися зі змістом ухвали суду від 11 серпня 2021 року про залишення його апеляційної скарги без руху з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки зазначена ухвала була оприлюднена у цьому реєстрі.
За змістом пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Враховуючи наведене, доводи касаційної скарги в цій частині не дають підстав для висновку про наявність порушення з боку суду апеляційної інстанції норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України, 
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року у справі № 160/4287/21 за позовом ОСОБА_1 до першого заступника голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Кушніра Сергія ІвановичаУправління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    М. В. Білак

                                                                                                    Н. М. Мартинюк