Постанова
Іменем України
 
26 вересня 2022 року                                 
                                                
м. Київ 
 
провадження №33/824/2695/2022
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ        Мазурик О.Ф.,            
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Смика Дмитра Миколайовича
 
на постанову Деснянського районного суду м. Києва
 
в складі судді Броновицької О.В.
 
від 30 серпня 2022 року
 
у справі №754/6213/22 Деснянського районного суду м. Києва
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
 
громадянина – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
                                           
В С Т А Н О В И В:
 
31 травня 2022 року інспектором взводу 1, роти 2, батальйону 1, полку 2 УПП в                   м. Києві, ДПП старшим лейтенантом поліції Бурлаченком Д.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №151582 про те, що громадянин                   ОСОБА_1 , 31.05.2022, о 23 год. 20 хв., по вул. Братиславська, 9Г в м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з.  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.
 
В протоколі зазначено, що водій, в присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі – ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Також зазначено, що до протоколу додаються пояснення свідків, постанова ЕАО№5436084, відео з камери 473519, направлення, розписка про передачу керування транспортним засобом.
 
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року                ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
                                  
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є помилковим, оскільки матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Відеозаписом також не зафіксовано факт керування автомобіля ОСОБА_1 , а також не зафіксовано момент зупинки автомобіля.
 
Вказав, що в суді першої інстанції суддя не роз`яснила йому права та обов`язки, а постанову ухвалила без участі захисника, чим порушила норми процесуального права. 
 
Також зазначив, що суд першої інстанції не надав можливості ОСОБА_1 оглянути відеофайл, наявний у справі, висловити свою позицію та думку у судовому засіданні, чим порушив його права.
 
За вказаних обставин просив скасувати постанову Деснянського районного суду                  м. Києвавід 30.08.2022 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
У судове засідання, призначене на 26.09.2022 ОСОБА_1 та його захисник                                   Малюга В.М. не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.
 
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
 
Ні ОСОБА_1 , ні його захисник Малюга В.М. не зверталися до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 26 .09.2022, з зазначенням  поважних причин і такі докази до суду не подавалися.
 
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без їхучасті у судовому засіданні.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 31.05.2022, о 23 год. 20 хв., по вул. Братиславська, 9Г, в м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. 
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; відеозаписом з бодікамери поліцейського, яким встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки визнав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія                    ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КМНКЛ «Соціотерапія» та розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Скаржник помилково вважає, що судом не враховано відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобіля, руху автомобіля та моменту зупинки автомобіля, і це свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду, з огляду на наступне.
Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.
 
У відповідності п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
 
За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
 
Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено направлення особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
 
Пунктом 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі – Порядок)  передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
 
За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
 
Таким чином, нормами законодавства передбачено порядок оформлення відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я. При цьому, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.
 
Відтак, законом встановлено, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому закладі охорони здоров`я, тобто у встановленому законом порядку, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення за порушення водієм п. 2.5 ПДР України.
 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незгоди з доведеністю факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, оскільки за обставин відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків та зафіксованому технічними засобами відеозапису, суд апеляційної  не приймає такі доводи. Більше того, такі доводи спростовуються постановою серії ЕАО№5436084 від 31.05.2022 згідно якої на останнього накладено адміністративне стягнення за те, що він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби (а.с. 6). І така постанова є доказом факту керування транспортним засобом.
 
Крім того, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем на місці зупинки, а також не заперечував такий факт в суді першої інстанції.
 
Як вже вказувалося вище, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №151582 від 31.05.2022вбачається, що ОСОБА_1 , 31.05.2022, о 23 год. 20 хв., по вул. Братиславська, 9Г в м. Києві, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків(а.с. 1).
 
В письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 31.05.2022 року, вказано, що 31.05.2022 року о 23 год. 27 хв. в м. Києві по вул. Братиславська 9Г, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу DragerAlcotestта у закладі охорони здоров`я, що вони засвідчили своїми підписами (а.с. 5).
 
Згідно направлення на огляд водія ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння до КМНКЛ «Соціотерапія» від 31.05.2022 в останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 3).
 
Судом апеляційної інстанції досліджено відеофайли з бодікамери поліцейського, що містяться на СД-диску (а.с. ), щодо яких суд зазначає наступне.
 
З відеозапису вбачається, що автомобіль червоного кольору «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , стоїть по середині проїжджої частини перед світлофором. Крім того з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , визнав що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Більше того, на запитання поліцейського щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, через відсутність потреби, оскільки він в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, зазначені вище відеозапис та пояснення свідків, є доказами у розумінні         ст. 251 КУпАП і такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положення статті 255 КУпАП. 
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України доведена наявними в матеріалах справи доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №151582 від 31.05.2022; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; відеозаписом з бодікамери поліцейського, яким встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки визнав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я КМНКЛ «Соціотерапія» та розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Оскільки ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, що підтверджено доказами в матеріалах справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР.
Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що суддя суду першої інстанції не роз`яснила права та обов`язки ОСОБА_1 оскільки матерали справи не містять доказів на підтвердження таких доводів. Більше того, з матеріалів справи вбачається що під час розгляду справи в суді першої інстанції, у ОСОБА_1 був захисник Малюга В.М., що підтверджується, наявним в матеріалах справи ордером від 17.08.2022 та договором про надання правової допомоги від 18.08.2022 (а.с. 14, 15).
З тих же підстав не приймає доводи про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості оглянути відеофайл в судовому засіданні, оскільки з матеріалів справи, а саме з клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, вбачається, що 18.08.2022 захисник ОСОБА_1 – Малюга В.М. ознайомився з матеріалами справи, що засвідчив своїм підписом. Оскільки захисник ознайомився з матеріалами справи в суді першої інстанції, то доводи про те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості оглянути відеофайл є безпідставними, тому не приймаються судом апеляційної інстанції.
Крім того, такий доказ був досліджений судом апеляційної інстанції.
Доводи скаржника про те, що суд першої інстанції не надав можливості йому надати пояснення спростовуються постановою суду першої інстанції, в мотивувальній частині якої вказано, що ОСОБА_1 надав пояснення в судовому засіданні. Отже ОСОБА_1 скористався наданим правом і надав пояснення.
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правомірним.
Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. 245, 251, 252, 266, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності немає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 289, 294  КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Смика Дмитра Миколайовича – залишити без задоволення.
 
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року стосовно  ОСОБА_1  –  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                 О.Ф. Мазурик