Головуючий І інстанції: М.В. Довгопол

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 р. 	Справа № 440/9796/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.12.2021, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, по справі № 440/9796/21
за позовом             фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до             Головного управління ДПС у Полтавській області                    
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просила суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 13.08.2021 № 00057090705 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5103,20 грн та від 13.08.2021 № 00057080705 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10000 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 не може вважатися правомірною, оскільки зі змісту наказу неможливо встановити, яку саме інформацію про порушення платником податку тих вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримало або мало в своєму розпорядженні Головне управління ДПС у Полтавській області, що стала в подальшому підставою для прийняття вказаного наказу. Перевірка призначена за відсутності підстав для її призначення, а висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства є помилковими та безпідставними. При цьому порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню. Крім того, позивач звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2021 № 1734-П «Про проведення фактичної перевірки» передбачалось проведення перевірки з питань контролю за обігом етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів. Проте під час проведення перевірки 29.07.2021 відповідачем протиправно перевірялись питання, зокрема: дотримання норма законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору тощо, оскільки повноваження на здійснення перевірки з даних питань взагалі не передбачені Наказом від 28.07.2021 № 1734-П.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 26.01.2016, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 2 585 000 0000 024523, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 12/.
Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2021 № 1734-П “Про проведення фактичної перевірки” з метою контролю за обігом етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, наявності ліцензій та на підставі пп. 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, п. 75.1. статті 75, пп. 80.2.5. п.80.2. статті 80 , п. 82.3. статті 82 Податкового кодексу України вирішено провести з 29.07.2021 фактичну перевірку тривалістю 10 діб платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності: магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2018 по дату закінчення перевірки у встановленому Податковим кодексом України порядку /а.с. 43/.
На підставі наказу № 1734-П від 28.07.2021 ГУ ДПС у Полтавській області видано направлення на перевірку від 28.07.2021 № 2437, 2438 ГДРІ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с. 44 – 45/.
Зазначені направлення та копію наказу № 1734-П від 28.07.2021 вручено 29.07.2021 о 15.10 продавцю магазину “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, що належить ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , про що свідчить підпис останньої на копіях направлень.
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 29.07.2021 (реєстраційний № 5859/1631/РРО/2921214068 від 30.07.2021 (далі – Акт перевірки) /а.с. 39-42/, в якому зафіксовано такі факти:
1) не забезпечення проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на повну суму покупки, а саме, при продажу 1 п. сигарил “Стронг армійський” по ціні 32,00 грн, чек на РРО не набирався та не видавався, сума не проведення становить 32,00 грн;
2) проведення розрахункових операцій через РРО для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, а саме, згідно чека РРО № 29977 від 23.06.2021 о 13 год. 24 хв. 18 сек. реалізовано три пачки сигарил “Strong Армійські по ціні 32,00 грн за пачку на загальну суму 96,00 грн з невірним кодом УКТЗЕД 2402209020 (сигарети з фільтром), код УКТЗЕД для сигарил станом на 23.06.2021 становив 24021100090;
3) реалізація алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв:
- згідно чека РРО № 27695 від 05.03.2021 о 19 год. 33 хв. 38 сек. реалізовано 3 пляшки 0,75 л вина ігристого “Маренго біле н/сол.” по ціні 89,00 грн за пляшку на загальну суму 267,00 грн;
- згідно чека РРО № 27873 від 14.02.2021 о 9 год. 01 хв. реалізовано 1 пляшку 0,75 л вина ігристого “Маренго біле н/сол.” по ціні 89,00 грн за пляшку;
- згідно чека РРО № 28063 від 23.02.2021 о 16 год. 06 хв. 42 сек. реалізовано 2 пл. 0,75 л шампанського “Ореанда голд біле солодке” по ціні 89,00 грн на загальну суму 178,00 грн;
- згідно чека РРО № 28243 від 06.03.2021 о 16 год. 20 хв. 44 сек. реалізовано 3 пляшки 0,75 л шампанського ФБ SE біле н/сол., по ціні 101,50 грн за пляшку на загальну суму 304,50 грн;
- згідно чека РРО № 28447 від 18.03.2021 о 15 год. 45 хв. 36 сек. реалізовано 2 пляшки 0,75 л шампанського біле н/сол. Болград по ціні 95,90 грн за пляшку на загальну суму 191,80 грн;
- згідно чека РРО № 28523 від 23.03.2021 о 12 год. 32 хв. 58 сек. реалізовано 1 пляшку 0,75 л шампанського Болград біле н/сол. по ціні 95,90 грн за пляшку;
- згідно чека РРО № 29669 реалізовано 1 пл. 0,75 л вина ігристого Азнаурі біле брют по ціні 89,00 грн за пляшку;
- згідно чека РРО № 29825 від 15.06.2021 о 18 год. 13 хв. 02 сек. реалізовано 4 пл. 0,75 л вина ігристого Азнаурі біле брют по ціні 89,00 грн за пляшку на загальну суму 356,00 грн.
Мінімальна роздрібна ціна на вищезазначені алкогольні напої з 26.01.2021 становить 109 грн за пляшку. Загальна вартість реалізованих алкогольних напоїв за цінами, нижчими від мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв в період з 26.01.2021 по час закінчення перевірки становить 1571,20 грн.
Акт перевірки підписано продавцем ОСОБА_4 із зауваженням про те, що з порушеннями не згодна, заперечення будуть подані в установлений законом термін.
На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
-  від 13.08.2021 № 00057090705, яким за порушення п.п. 1, 11 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” застосовано до ФОП ОСОБА_1 суму штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5103,20 грн /а.с. 32/;
- від 13.08.2021 № 00057080705, яким за порушення ч. 12 статті 18 Закону України “Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального” до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10000 грн /а.с. 33/.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулася до суду із позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у податкового органу були наявні підстави для проведення фактичної перевірки, оскільки у наказі про проведення перевірки від 28.07.2021 № 1734-П зазначено, що він винесений, зокрема, на підставі підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 82 ПК України. Процедура проведення перевірки відповідачем дотримана, а порушення встановлені при її проведенні підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
За приписами пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.
Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України.
Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Позивач вказує, що як підставу для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 у наказі Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2021 № 1734-П зазначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, без наведення фактичних підстав для його застосування щодо зазначеного платника податків.
Так, за приписами пункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган обмежився лише посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми ПК України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків.
У наказі також зазначено, що перевірка призначена з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального.
При цьому, відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення.
Стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.
Вказана позиція суду узгоджується із обов`язковою для врахування позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.09.2021 року у справі №120/1431/20-а, від 12 жовтня 2021 року у справі № 120/5729/20-а, від 11 липня 2022 року у справі № 120/5728/20-а.
Отже, у наказі від 28.07.2021 № 1734-П податковий орган жодним чином не обґрунтував наявність підстав для перевірки, передбачених підпунктами 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, зокрема щодо отримання контролюючим органом в установленому порядку інформації про порушення платником податків тих вимог чинного законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки.
У наказі, який слугував підставою проведення перевірки, в результаті якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача. Наказ взагалі не містить обґрунтування жодної з можливих підстав перевірки, визначеної підпунктами 80.2.2. та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
При цьому, суд звертає також увагу на те, що згідно з умовою, визначеною у пункті 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Отже, умовою, яка надає право реалізувати контролюючому органу право на проведення фактичної перевірки є, зокрема, обставина наявності у наказі інформації щодо підстави призначення перевірки.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами позивача про відсутність у наказі підстав для проведення фактичної перевірки, що свідчить про неправомірність прийняття відповідачем наказу про проведення перевірки позивача та, як наслідок, незаконність проведеної на його підставі перевірки.
Посилання відповідача на отриманням ГУ ДПС у Полтавській області листа ДПС України від 10.06.2021 № 2218/8/16-31 /а.с. 66-67/, як на підставу правомірності Наказу колегія суддів вважає необґрунтованим, з огляду на наступне.
Так, в листі ДПС України від 10.06.2021 № 2218/8/16-31 зазначено про здійснення аналізу інформації, що міститься в СОД РРО, у тому числі даних про проведені розрахункові операції через РРО, електронні розрахункові документи, фіскальні звітні чеки, фіскальні звіти та виявлення 7819 фактів продажу алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої в 1808 місцях роздрібної торгівлі 1616-ти суб`єктів господарювання (додаток 1) та зобов`язано організувати та провести фактичні перевірки місць роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за мінімальні, згідно із додатком 1 до цього листа. У додатку 1 до листа наявна інформація про порушення вимог законодавства ФОП ОСОБА_1 за місцем провадження господарської діяльності – магазин “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 83/.
Колегія суддів зазначає, що вказаний лист ДПС України не може бути обґрунтованою причиною правомірності Наказу, оскільки, податковим органом не доведено, що саме цей лист та наявна в ньому інформація слугували підставою для прийняття спірного наказу.
Посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, від 23.02.2021 у справі № 804/15352/15 колегія суддів відхиляє, оскільки згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.
Таким чином, за встановлених судом обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не довів наявності підстав у розумінні підпункту 80.2.5 пункту 8.2 статті 80 ПК України для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .
Зазначені обставини вказують на те, що спірний наказ не відповідає положенням ПК України щодо його змісту.
Крім того, колегія суддів зазначає, що Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 28.07.2021 № 1734-П «Про проведення фактичної перевірки» передбачалось проведення перевірки з питань контролю за обігом етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів. Проте під час проведення перевірки 29.07.2021 відповідачем протиправно перевірялись питання, зокрема: дотримання норма законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору тощо, оскільки повноваження на здійснення перевірки з даних питань взагалі не передбачені Наказом від 28.07.2021 № 1734-П.
Колегія суддів зауважує, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення фактичної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом.
Саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, від 20.10.2021 у справі № 440/3445/19.
Відповідно до висновку, сформульованого Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2020 року по справі №826/17123/18, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Отже, наявність порушення при призначенні та/або проведенні перевірки може бути покладено в підставі позову про скасування податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення, якщо таке було прийнято за результатами перевірки.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що такі порушення при призначенні та проведенні перевірки не є формальними, а отже є самостійною підставою для скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами проведення такої перевірки.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 по справі № 440/9796/21  скасувати.  
Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 13.08.2021 № 00057090705 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5103,20 грн та від 13.08.2021 № 00057080705 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10000 грн.
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1816,00 грн та за подачу апеляційної скарги в розмірі 2724,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    І.С. Чалий