Номер провадження: 33/813/1124/22
Номер справи місцевого суду: 522/20880/21 
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В. 
Доповідач Полікарпова О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2022 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Полікарпова О.М.,
за участю секретаря судового засідання Кузьміч Г.Р., 
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Колесніченка Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Колесніченка Богдана Володимировича, діючого від імені ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2022 року у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ
Оскаржуваною постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 гривень на користь держави. 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 079408 від 01.10.2021 року 30.09.2021 року о 23 год. 59 хв., громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Одеса, вул. Академічна, 11а з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою відмова водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння. 
Не погоджуючись із вказаною постановою, 14.09.2022 року захисник Колесніченко Б.В. від імені ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.
В обґрунтування своїх вимог адвокат зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Так:
- з відеозаписів нагрудної камери поліцейського та з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що на момент зупинки транспортним засобом керував ОСОБА_2 ;
- протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази не узгоджуються між собою, зокрема, у часі та місці його складання;
- посилання працівників поліції на відеозапис зовнішньої камери ресторану «Соло», як на доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані сп`янінні є не обґрунтованими, оскільки з такого не можливо встановити, що зафіксований на ньому автомобіль є саме т.з. «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , а зафіксована особи – ОСОБА_1 . Останній не визнає той факт, що на відеозаписі зафіксований він, а автомобіль є тим, що у подальшому був зупинений, як належний йому. 
Також з долученого до протоколу відеозапису неможливо достеменно встановити, де та коли його було зроблено;
- записи нагрудної камери відеореєстратора поліцейського є фрагментарними, не містять моменту зупинки та на них не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Окрім того, працівниками поліції не повідомлено ОСОБА_1 про проведення відеозйомки;
- з огляду на те, що ОСОБА_1 не керував зупиненим транспортним засобом, його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правомірною.
Також захисникКолесніченко Б.В. від імені ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому зазначає, що у судове засідання ані ОСОБА_1 , а ні його захисника належним чином викликано не було, копію повного тексту оскаржуваної постанови їм направлено не було. Про існування оскаржуваної постанови захиснику стало відомо 13.09.2022 року з ЄДРСР.
Відповідно до вимог ч.4, 6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку із зазначеним, враховуючи вказані вимоги закону, та на підставі ст.268 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , інтереси якого представляє його захисник.
Судом апеляційної інстанції, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, досліджено матеріали справи, з яких робить висновок про необхідність задовольнити клопотання захисника Колесніченка Б.В. та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Частиною 1 статті 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Оскільки оскаржувану постанову було винесено у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, а матеріали справи не містять доказів направлення апелянту копії оскаржуваної постанови, раніше ніж, як зазначено у апеляційній скарзі – 13.09.2022 року, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню для забезпечення права особи на доступ до правосуддя. 
З оскаржуваної постанови вбачається, що, приходячи до висновку про наявність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючою ознакою відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції виходив із наступних доказів у справі:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 079408 від 01.10.2021 року та відеозаписів з бодікамери поліцейського, на яких зафіксований факт наявних у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, факт роз`яснення працівниками УПП в Одеській області йому прав, пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager або в медичному закладі охорони здоров`я, на що він відмовився.
Втім, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд не погоджується з тим, що наведені вище докази є такими, що узгоджуються між собою та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Дійсно, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Втім, на відеозаписі з портативного реєстратора, наявного у матеріалах справи, відсутній момент зупинки транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , тобто з наявних у справі доказів достеменно встановити хто перебував за кермом на той момент неможливо.
Окрім того, з наведеного відеозапису вбачається, що коли поліцейський вже підійшов до автомобіля за його кермом перебував ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 факт керування ним транспортним засобом заперечував.
Наведеним письмовим поясненням ОСОБА_1 судом першої інстанції не було надано оцінки.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту відеозаписів портативного реєстратора та з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Одеса, вул. Академічна, 11-А, (ресторан «Соло»), на підтвердження чого до протоколу було надано відеозапис з камери спостереження ресторану «Соло». Дослідивши вказаний відеозапис камери спостереження, суд вважає, що він не може бути належним та достовірним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виходячи з такого.
По-перше, транспортний засіб, зафіксований на відповідному відеозаписі, з огляду на якість останнього та розташування автомобіля, неможливо ідентифікувати як зупинний працівниками поліції Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 .
По-друге, з наведеного відеозапису неможливо встановити, хто саме перебував за кермом зафіксованого транспортного засобу. Так, на відеозаписі зафіксовано як невстановлена особа спочатку сідає на водійське сидіння, а потім виходить з автомобіля, момент її повернення до автомобіля запис не містить. 
Оцінку змісту відеозапису камери спостереження судом першої інстанції також не надано.
Зважаючи на те, що матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ОСОБА_1 перебував у статусі особи, яка згідно п. 2.5 ПДР України зобов`язана на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, незалежно від встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, він як особа, доказів факту керування якою транспортним засобом матеріали справи не містять, не є суб`єктом адміністративного правопорушення.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.
Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі серії ДПР18 № 079408 від 01.10.2021 року, у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції 

ПОСТАНОВИВ
Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Колесніченка Богдана Володимировича задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суд м. Одеси від 11 серпня 2022 року.
Апеляційну скаргу адвоката Колесніченка Богдана Володимировича, подану від імені ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Приморського районного суд м. Одеси від 11 серпня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        О.М. Полікарпова