Справа № 463/3305/22                                Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В. 
Провадження № 33/811/990/22                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Гіщинського Ігоря Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Гіщинського Ігоря Юрійовича на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, 
встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок).
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 18 квітня 2022 року о 01 год 30 хв на вул. Галицька, 73, у м. Винники Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом «SKODA FABIA», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager ARLM 0384 в присутності двох свідків, результат позитивний 1,93 %, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з даною постановою захисник ОСОБА_1 – адвокат Гіщинський І.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що під час розгляду справи судом першої інстанції та винесення ним постанови по справі, були допущені грубі порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Звертає увагу на те, що знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Вважає, що в матеріалах справи відсутній відеозапис зупинки транспортного засобу та факту керування ОСОБА_1 таким транспортним засобом, а покази свідків не можуть визнаватись належними доказами вчинення останнім адміністративного правопорушення, так як дані особи не могли бути залучені до огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 розпивали алкогольні напої та в подальшому між ними був конфлікт, а отже його ставлення до ОСОБА_1 та до ситуації в цілому є упередженим.
Наголошує на тому, що протягом всього відеозапису ОСОБА_1 неодноразово зазначає, що не керував транспортним засобом, а просто очікував драйвера. Викликаний драйвер згодом приїхав, що підтверджується відеозаписом наявним у матеріалах справи.
Що стосується посилання суду першої інстанції на пояснення ОСОБА_1 , який нібито визнав свою вину то зазначені слова не можуть слугувати однозначним та критичним фактором для прийняття рішення, оскільки ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,93% проміле алкоголю згідно результатів приладу Drager ARLM 0384, а тому не міг ясно мислити та керувати своїми діями та словами. Також дані слова суперечать доказам наявним у матеріалах справи.
Звертає увагу, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. 
За таких обставин, вважає, що суд помилкового визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Гіщинського І.Ю., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №259209 від 18.04.2022, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, чеком результату тесту №246 приладу Drager Alcotest від 18 квітня 2022 року, рапортом поліцейського від 18.04.2022, поясненнями свідків від 18.04.2022, записом з портативних нагрудних відеореєстраторів поліцейських та іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
Підстав сумніватися у достовірності вищевказаних даних у суду немає.
Відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» був проведений поліцейськими на місці із застосуванням технічних засобів відеозапису. За результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510».
Відповідно до наявного в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також друкованого результат (чек) тесту № 246 щодо проходження огляду ОСОБА_1 18 квітня 2022 року, відповідно до яких огляд був проведений у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння , за допомогою приладу Drager Alcotest, результат огляду: проба позитивна 1,93 ‰, свідки до огляду залучались та такий зафіксовано на відеозапис. Чек про проходження огляду ОСОБА_1 підписав, а також розписався в зазначеному вище акті щодо згоди з результатами тесту.
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №259209 від 18.04.2022 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.
З відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 продував технічний прилад "Драгер", результат тесту 1,93 проміле алкоголю. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що на долученому до протоколу відеозаписі повністю зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, при цьому з відео не вбачається, що останнім висловлювалось працівникам поліції прямої незгоди з результатами проведеного огляду, натомість останній визнавав факт вживання алкоголю напередодні. 
Також, з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , долучених до протоколу вбачається, що вони як представники сформованого громадського формування народної самооборони у м. Винники 18.04.2022 року здійснювали об`їзд території міста і о 01 год. 30 хв. виявили автомобіль Шкода - Фабія н.з. НОМЕР_1 , який рухався по дорозі під час комендантської години. Вони поїхали за ним і зупинили автомобіль по вул. Галицька,73 у м. Винники. Водій автомобіля мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, тому вони викликали наряд поліції.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення, а саме, що відеозапис не відображає в повній мірі обставини події, є непереконливими.
Окрім цього, даючи пояснення працівникам поліції зазначив, що приїхав на авто із лісу, бо не міг дочекатись драйвера, його переслідував автомобіль із вказаними свідками і коли він виїхав на трасу, вони його зупинили, представилися представниками так званої самооборони та викликали поліцію. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наведеними вище доказами, а тому апеляційний суд їх до уваги не бере.
Інші доводи апелянта не спростовують факту вчинення особою адміністративного правопорушення, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.
Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом апеляційної інстанції при винесенні постанови.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Гіщинського Ігоря Юрійовича - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф. Романюк