ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 1140/2986/18	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Діденко Ю.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року (суддя Черниш  А.О.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг Плюс» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року  позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області форми «Р» №00000211404 від 19.10.2018 року, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 4  948  863 грн. та накладення штрафу на суму 2  474  432 грн. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області форми «Р» №00000221404 від 19.10.2018 року, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 2  962  269 грн. та накладення штрафу на суму 1  481  135 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області форми «Д» №0002481304 від 19.10.2018 року, в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 396  054,17 грн., накладення штрафу на суму 285  025,11 грн. та нарахування пені на суму 122  817,54 грн. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області форми «Д» №0002491304 від 19.10.2018 року, в частині збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 27  063,76 грн., накладення штрафу на суму 19  476,76 грн. та нарахування пені на суму 8231,46 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
На користь ТОВ «Промагролізинг Плюс» стягнуто судові витрати на сплату судового збору у розмірі 190  880,51 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області. 
16 липня 2020 року позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, розмір яких становить 167  954 грн.
Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг Плюс» судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 20  000 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області.
Відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви позивача про стягнення на його користь судових витрат на проведення експертизи та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні такої заяви позивача, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення питання щодо розподілу судових витрат. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено про те, що висновок судово-економічної експертизи не містить чіткого переліку даних, на підставі яких документів експерт дійшов висновку про помилковість висновків акта перевірки. На думку відповідача, вказаний висновок експерта є досить не значним та неповним, не відображає фактичних обставин проведеної перевірки, приймаючи до уваги матеріали, які досліджувалися ревізором в ході перевірки, а досить значна вартість експертизи взагалі не відповідає тому обсягу роботи, яка виконана експертом та є безпідставно завищено. З огляду на зазначене, відповідач вважає, що стягнення на користь позивача витрат на проведення експертизи є взагалі безпідставним.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.
Згідно з ч. 3 ст. 137 КАС України спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.
Частинами 5-8 ст. 137 КАС України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).
У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, з огляду на положення вказаних норм права, суд може зменшити розмір витрат на оплату робіт експерта, якщо це буде доведено стороною, якою має бути заявлено клопотання про зменшення таких витрат.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року №3505/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.12.2011 року за №1431/20169, судовий експерт має право одержувати винагороду за проведення експертизи та відповідно до законодавства компенсацію (відшкодування) витрат за виконану роботу та витрат, пов`язаних із викликом для надання роз`яснень чи показань з приводу проведеної експертизи.
З матеріалів справи встановлено, що експерт Антоненко Н.В. надала до суду першої інстанції калькуляцію, у якій, посилаючись на Інструкцію про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затверджену постановою Кабінету Міністрів України №710 від 01.07.1996 року, зазначила, що на дослідження нею було витрачено 1175,5 годин. За  розрахунками експерта вартість експертизи склала 167  954 грн. (1174,5 годин х 143 грн.) (т. 50, а.с. 236).
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що, враховуючи складність виконаної експертом роботи, її обсяг та фактично витрачений час на проведення судової економічної експертизи, сума 167  954 грн., заявлена позивачем до відшкодування, є неспівмірною та необґрунтованою, тому розмір відшкодування витрат на проведення експертизи, які повинні бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, має становити 20  000 грн. 
В апеляційній скарзі відповідач, заперечуючи співмірність, обґрунтованість та доцільність розміру витрат на проведення експертизи, які були стягнуті на корить позивача спірним додатковим рішенням суду першої інстанції у розмірі 20  000 грн., не вказує який, на його думку, розмір витрат, пов`язаних з проведенням експертизи у даній справі, є обґрунтованим та в чому полягає помилковість визначення судом першої інстанції співмірності такого розміру витрат в сумі 20  000 грн.
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що, зважаючи на часткове відхилення судом висновку експерта у рішенні суду та часткове задоволення позову позивача, розмір відшкодування витрат на проведення експертизи, які повинні бути стягнуті на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, має становити 20  000 грн.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров