ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа № 240/8836/19
адміністративне провадження № К/9901/25008/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №  240/8836/19
за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області, третя особа - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про скасування податкових повідомлень-рішень, 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду (суддя Черняхович І. Е.) від 30 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Білої Л. М., Гонтарука В. М., Курка О. П.) від 31 серпня 2020 року у справі № 240/8836/19,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У червні 2019 року Головне управління ДФС у Житомирській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача податкову заборгованість в загальному розмірі 425091,04 грн.
2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що за наслідками проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було встановлено, що останнім незадекларовано отриманий ним у 2017 році дохід у вигляді додаткового блага, а саме анульованої (прощеної) заборгованості в розмірі 1561389,29 грн по основній сумі боргу за кредитним договором № 280/21-1600 від 11 квітня 2007 року, укладеним між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк».
3. У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Головного управління ДФС у Житомирській області, в якій просив скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Житомирській області від 29 жовтня 2018 року №0029821305, №0029841305 та №0029831305.
4. В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що не був обізнаний про факт прощення (анульовання) йому основної суми боргу (кредиту) за кредитним договором №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», а тому всі обов`язки податкового агента щодо отриманого ним у вигляді додаткового блага (доходу) необхідно покласти на кредитора - Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк». Також ОСОБА_1 зазначав, що обов`язок сплати податку на доходи фізичних осіб виникає за умови отримання платником додаткового блага, зокрема, залишення у нього після списання установою банку раніше отриманих коштів чи майна в користуванні. Натомість, як вказує ОСОБА_1 , отримані ним за кредитним договором №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року кошти в повному обсязі були направленні на придбання квартири, яка в подальшому, у зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя - Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», була передана останньому в порядку Закону України «Про іпотеку», внаслідок чого була прощена заборгованість за кредитним договором.
5. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкових повідомлень-рішень об`єднано в одне провадження з первісним позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в адміністративній справі № 240/8836/19.
6. Протокольною ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019  року було залучено Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до участі в справі в якості третьої особи.
7. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року замінено третю особу у справі - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк».
8. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року, позов Головного управління ДПС у Житомирській області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 податкову заборгованість в загальному розмірі 425091,04 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
9. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову Головного управління ДПС у Житомирській області відмовити, а його зустрічний позов задовольнити.
10. Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
11. 02 листопада 2020 року до Верховного Суду від Головного управління ДПС у Житомирській області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому контролюючий орган просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року - без змін.
12. 19 листопада 2020 року до Верховного Суду від Акціонерного товариства «Альфа-Банк», як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,  надійшло пояснення, в якому третя особа не погоджується із касаційною скаргою та викладеними у ній доводами.
13. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. Судами попередніх інстанцій установлено, що підставі пп.20.1.4 п. 201.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп.78.1.2 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Житомирській області від 28 серпня 2018 року № 1792 посадовими особами Головного управління ДФС у Житомирській області в період з 28 вересня 2018 року по 02 жовтня 2018 року було здійснено невиїзну позапланову документальну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
15. У ході перевірки було встановлено та зафіксовано в складеному за її результатами акті від 05 жовтня 2018 року №1179/06-30-13-05/ НОМЕР_1 , що отриманою у відповідь на запит Головного управління ДФС у Житомирській області від 05 квітня 2018 року №3247/6/06-30-53-13-11 інформацією ПАТ «Укрсоцбанк» від 27 квітня 2018 року № 05.6-12/79-448 підтверджено, що у «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (форми 1-ДФ) за IV квартал 2017 року банком було відображено нарахований та виплачений дохід ОСОБА_1 - додаткове благо у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості в розмірі 1562189,29 гривень, про що платника було повідомлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
15.1 При цьому, згідно інформації щодо суми анульованої (прощеної) заборгованості, відображеної ПАТ «Укрсоцбанк» у «Податку розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) (на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» за формою 1-ДФ за IV квартал 2017 року за ознакою « 126» було відображено «Дохід отриманий платником податків» ( ОСОБА_1 ) від прощення (анулювання) заборгованості за кредитом (а саме, основної суми боргу (кредиту) - як додаткове благо без утримання податку на доходи фізичних осіб у сумі 1562189,29 грн, з метою декларування та сплати податку на доходи фізичних осіб, та з урахуванням вимог підпункту «д» пп.164.2.17 п. 164.2 статті 164 ПК України складає: 1562189,29 грн - 800,00 грн = 1561389,29 грн. Разом з тим, станом на 02 жовтня 2018 року фізичною ОСОБА_1 річну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік подано не було.
16. З огляду на викладене, посадовими особами Головного управління ДФС у Житомирській області було зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 не задекларовано отриманий ним у 2017 році дохід у вигляді додаткового блага, а саме, анульованої (прощеної) заборгованості в розмірі 1561389,29 грн по основній сумі боргу за кредитним договором № 280/21-1600 від 11 квітня 2007 року, укладеним між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк».
17. За наслідками проведеної невиїзної позапланової документальної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, Головним управлінням ДФС у Житомирській області були встановлені наступні допущені ОСОБА_1 порушення:
- неподання річної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, чим порушено пп. 49.18.4 п. 48.18 ст. 49, пп. в п.176.1 ст. 176, п.179.1 ст. 179 ПК України;
- заниження за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 281050,17 грн, чим порушено пп.163.1.1 п.163.1 ст. 163, пп. д пп.164.2.17 п. 164.1 ст. 164, пп.165.1.55 п.165.1 ст. 165, п.167.1 ст. 167 ПК України;
- заниження за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року військового збору, що підлягає сплаті до бюджету на суму 23420,84 грн, чим порушено пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп. д пп.164.2.17 п. 164.1 ст. 164, пп.165.1.55 п.165.1 ст. 165, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України.
18. У зв`язку з цим, 29 жовтня 2018 року Головне управління ДФС у Житомирській області винесло наступні податкові повідомлення-рішення:
- № 0029821305, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 281050,07  грн та застосовано до нього штрафні санкції в розмірі 70262,52 грн;
-  №0 029841305, яким до ОСОБА_1 були застосовані штрафні санкції в розмірі 170,00 грн;
- № 0029831305, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобов`язання з військового збору в розмірі 23420,84 грн та застосовано до нього штрафні санкції в розмірі 5855,21 грн.
19. У встановлені законом строки визначене на підставі податкових повідомлень-рішень від 29 жовтня 2018 року №0029821305, №0029841305 та №0029831305 податкове зобов`язання в загальному розмірі 425091,04 грн ОСОБА_1 сплачено не було, а тому Головне управління ДФС у Житомирській області звернулося до суду з цим позовом про його стягнення.
20. Водночас ОСОБА_1 , вважаючи, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» допустив неналежне його повідомлення про факт прощення (анульовання) основної суми боргу (кредиту) за кредитним договором №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року, звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29 жовтня 2018 року №0029821305, №0029841305, №0029831305. При цьому, наявність у Головного управління ДФС України в Житомирській області підстав та повноважень на проведення перевірки, як і дотримання ним вимог законодавства в ході її проведення, останнім  не оскаржувалось.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
21.  Задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що визначений у підпункті «д» підпункту  164.2.17  пункту  164.2  статті  164 ПК України обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про прощення (анулювання) йому основної суми боргу в розмірі 1561389,29 грн за кредитним договором №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року, був виконаний ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом направлення останньому рекомендованого листа з повідомленням про вручення із довідкою про отриманий ним дохід у вигляді прощеного боргу від 27 грудня 2017 року №1911, а тому саме на ОСОБА_1 в даному випадку покладено обов`язок самостійно сплатити податок з отриманого ним доходу та відобразити його у річній податковій декларації.
22. Разом з тим, суди попередніх інстанцій зауважили, що зазначений обов`язок ОСОБА_1 не виконав, отриманий ним дохід у вигляді додаткового блага, а саме анульованої (прощеної) заборгованості в розмірі 1561389,29 грн по основній сумі боргу за кредитним договором №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року, укладеним між ним та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», не задекларував та податки із вказаного доходу не сплатив, що свідчить про правомірність винесення Головним управління ДФС у Житомирській області податкових повідомлень-рішень від 29 жовтня 2018 року №0029821305, №0029841305, №0029831305 та визначення у них грошового зобов`язання на загальну суму 425091,04 грн.
23. Водночас суди попередніх інстанцій визнали безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що додаткового блага у зв`язку з прощенням банком боргу він не отримав, оскільки отримані ним за кредитним договором №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року кошти в повному обсязі були направленні на придбання квартири, яка в подальшому була передана банку в порядку Закону України «Про іпотеку».
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
24. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у цій справі.
25. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
25.1 Так, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не були враховані правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28 серпня 2018 року у справі № 802/467/16-а та від 20 грудня 2018 року у справі № 820/2600/16.
26. Крім того, у поданій касаційній скарзі скаржник зазначив, що не отримував листи з оскаржуваними ним податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки їх було направлено на помилкову адресу.
26.1 Так, згідно рекомендованого поштового відправлення, на яке посилався, зокрема, суд першої інстанції, податкові повідомлення-рішення надсилалися позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас скаржник зауважує, що за даною адресою взагалі ніколи не був зареєстрований.
26.2 Отже, на думку скаржника, податковий орган не виконав свого зобов`язання щодо направлення оспорюваних скаржником  податкових повідомлень-рішень на адресу проживання (реєстрації) останнього, що не було враховано судами попередніх інстанцій.
27. Також скаржник наголошує, що не може нести зобов`язання щодо сплати податків із прощеної (анульованої) суми кредитної заборгованості, оскільки банком не було виконано свого обов`язку щодо повідомлення у передбачений спосіб боржника про своє рішення щодо прощення (анулювання) боргу.
28. Крім того, скаржник зауважує, що оскільки на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (жовтень 2018 року) зобов`язання за договором кредиту № 280/21-1600 були припиненні, а сума боргу прощена (анульована) банком у порядку реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), то зазначені кошти не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та не підлягають оподаткуванню.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
29. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України (тут і далі, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), виходить з такого.
30. Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено положеннями ПК України.
31. Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
32. Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
33. Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
34. За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
35. Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
36. Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.
37. Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті ПК України (в редакції, чинній з 01 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.
Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
38. У справі, що розглядається, спірним, на думку ОСОБА_1 , є віднесення контролюючим органом основної суми прощеного (анульованого) за кредитним договором №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року боргу в розмірі в розмірі 1561389,29 грн до отриманого ним у 2017 році доходу, а також недотримання Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» визначеного ПК України порядку повідомлення боржника про прощення такого боргу.
39. Судами попередніх інстанцій установлено, що 11 квітня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредити № 280/21-1600, відповідно до п.1.1 якого ОСОБА_1 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання були надані грошові кошти в сумі 66500,00 доларів США зі сплатою 12,50 % річних та з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 10 квітня 2022 року.
40. Згідно з п. 1.2 договору кредиту від 11 квітня 2007 року №280/21-1600, вищезазначений кредит в сумі 66500,00 доларів США надавався ОСОБА_1 з ціллю придбання нерухомого майна - трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 65,7 кв. м, житловою площею 38,8 кв. м.
41. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 11 квітня 2007 року №280/21-1600, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 11 квітня 2007 року був укладений  договір іпотеки.
42. Згідно пункту 1.1 вказаного Договору, іпотекодавець ( ОСОБА_1 ) передає в іпотеку іпотекодержателю (Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк») у якості забезпечення зобов`язання за договором кредиту №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року, укладеним між іпотекодавцем та іпотекодержателем, нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між іпотекодавцем та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В. Я. 11 квітня 2007 року та зареєстрованого у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №5154 та в Державному реєстрі правочинів 11 квітня 2007 року за №2019555.
43. У подальшому, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором від 11 квітня 2007 року №280/21-1600, 25 жовтня 2017 року правлінням ПАТ «Укрсоцбанк» було прийнято рішення, оформлене протоколом від 25 жовтня 2017 року №183, згідно з пунктом 1.2 якого ПАТ «Укрсоцбанк» прийняв на свій баланс предмети іпотеки, які виступають забезпеченням виконання зобов`язань за договорами кредиту Позичальників, згідно Додатку 1 до вказаного протоколу, за відповідною вартістю майна, визначеною незалежними суб`єктами оціночної діяльності та підтвердженою підрозділом оцінки банку, на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку», з метою їх подальшої реалізації.
44. Пунктами 1.7 та 1.8 зазначеного протоколу від 25 жовтня 2017 року № 183 було вирішено списати прийнятті на баланс банку предмети іпотеки з рахунків обліку забезпечення та зменшити заборгованість позичальників за відповідними договорами кредиту на вартість прийнятої на баланс нерухомості, згідно додатку 1 до вказаного протоколу. В подальшому, після виконання п. 1.3 та 1.7 даного рішення, звільнити в повному обсязі позичальників від подальшого виконання зобов`язань за договорами кредиту, зазначеними додатку 1 до вказаного протоколу, та повідомити позичальників про таке звільнення шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення щодо анулювання (прощення) залишку заборгованості.
45. Згідно додатку 1 до протоколу від 25 жовтня 2017 року №183, наявного в матеріалах справи, в списку позичальників за кредитними договорами, на яких поширюється дія вказаного протоколу, значиться ОСОБА_1 . 
46. Отже, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №280/21-1600 від 11 квітня 2007 року була лише частково погашена за рахунок майна, переданого в іпотеку. Водночас інша частина заборгованості була прощена банком, а тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що в розумінні підпункті «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України ця сума прощеного боргу є додатковим благом.
47. 27 грудня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк», на виконання вимог підпункту «д» підпункту  164.2.17  пункту  164.2  статті  164 ПК України, надіслав ОСОБА_1 рекомендованим листом довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу від 27 грудня 2017 року №1911, якою повідомив його, що ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру  
АДРЕСА_4  Крім того, в довідці ПАТ «Укрсоцбанк» зазначив, що згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки станом на 11 грудня 2017 року була визначена на рівні 914018,00 грн, а тому після здобуття банком права власності на предмет іпотеки, заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту № 280/21-1600 від 11 квітня 2007 року, склала 206291,79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 11 грудня 2017 року, склало  5592435,31 гривень та пеня 7374,39 грн. У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержетеля в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість банк повідомив ОСОБА_1 про те, що йому прощено (анульовано) залишок заборгованості за договором кредиту № 280/21-1600 від 11 квітня 2007 року в розмірі 90653,07 доларів США  та пені в розмірі 115638,72 доларів США, а також пені в розмірі 7374,39 грн.
48. Відповідно до списку № 2655 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів довідка про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу від 27 грудня 2017 року № 1911 надсилалась ОСОБА_1 як за адресою його зареєстрованого місця проживання (с. Ворсівка, Малинський р-н, Житомирська область) так і за адресою знаходження предмету іпотеки ( АДРЕСА_2 ).
49. Однак рекомендований лист із довідкою про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу від 27 грудня 2017 року №1911, який був надісланий ОСОБА_1 на адресу його фактичного проживання: АДРЕСА_5 , повернувся на адресу ПАТ «Укрсоцбанк» без вручення адресату. При цьому у довідці пошти, в якості причини повернення було вказано «за закінченням терміну зберігання».
50. Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що невручення ОСОБА_1 довідки про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу від 27  грудня 2017 року № 1911 відбулося з незалежних від ПАТ «Укрсоцбанк» причин.
51. Щодо посилання скаржника на те, що він не отримував оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 29 жовтня 2018 року, то слід зазначити наступне.
52. Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу.
53. Згідно пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
54. Відповідно до абз. 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
55. Згідно із абз. 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
56. Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог пункту 58.2 статті 58 ПК України податкові повідомлення-рішення від 29 жовтня 2018 року № 0029821305, № 0029841305 та № 0029831305 були надіслані рекомендованими листами на адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_6 .
57. Однак зазначені рекомендовані листи повернулися на адресу контролюючого органу з відміткою пошти про причини повернення - «адресат не проживає», «адресат вибув» та «Інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».
58. На виконання протокольної ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, Головним управлінням ДПС у Житомирській області було надало інформацію щодо адреси реєстрації фізичної особи ОСОБА_1 .
58.1 Так, відповідно до інформації, наявної у Головного управління ДПС у Житомирській області, ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_7  (інформація із системи АІС «Податковий блок»).  Крім того, відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі фізичних та юридичних осіб підприємців, місцем проживання ОСОБА_1 зазначено:  
АДРЕСА_8 . Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що податковий орган виконав свій обов`язок щодо направлення ОСОБА_1 оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та в силу положень абз. 6 пункту 42.4 статті 42 та абз. 2, 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України податкові повідомлення-рішення вважаються надісланими (врученими) скаржнику.
60. Колегія суддів не бере до уваги посилання скаржника на довідку про зняття з реєстрації місця проживання від 04 квітня 2018 року № 152, оскільки згідно зазначеної довідки ОСОБА_1 було знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_9 .
61. Щодо посилання скаржника на те, що відповідно до підпункту 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 ПК України до загального місячного (річного) оподаткування доходу не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), то слід зазначити наступне.
62. Передумовою застосування  підпункту 165.1.59 пункту 165.1 статті 165 ПК України є прощення (анулювання) кредитором боргу у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).
63. Разом з тим, в ході розгляду справи судами не встановлено наявності таких передумов, оскільки прощення (анулювання) основного боргу (кредиту) платника податку було здійснено кредитором за його самостійним рішенням, а відтак відсутні підстави для  застосування цієї норми до спірних правовідносин.
64. Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо правомірності визначення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).
65. Крім того, колегія суддів зауважує, що судова практика, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі, є нерелевантною обставинам цієї справи.
VI. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
66. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
67. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
68. Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
VII. ВИСНОВКИ ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ 
69. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
70. Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі № 240/8836/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 М. М. Яковенко

Судді                                                                                                    І. В. Дашутін

                                                                                                    О. О. Шишов