ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа № 826/16245/15
адміністративне провадження № К/9901/33680/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Шишова О.О.,
суддів -Дашутіна І.В., Яковенка М.М.

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Офісу великих платників податків ДФС до Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Державна податкова інспекція у Шевченківському районі ГУ ДФС в м. Києві, про накладення арешту на кошти, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року (прийняте в складі: головуючого судді Карамзіна А.С.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Кузьмишеної О.М., суддів Костюк Л.О., Кобаля М.І.),

У С Т А Н О В И В:

РУХ СПРАВИ
І. Короткий зміст позовних вимог

1. Офіс великих платників податків ДФС ( позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі -відповідач, Товариство) в якому просив, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог накласти арешт на кошти Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» у сумі 30  691  379,53 грн та інші цінності, що знаходяться у банках.

2. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що станом на час звернення заявника до суду Товариство перебуває на обліку в Міжрегіональному головному управлінні ДФС - Центральному офісі з обслуговування великих платників податків ДФС. Посилаючись на положення п/п. 16.1.3., 16.1.4., 14.1.175 ПК України Центральний офіс при поданні позову зазначив, що станом на 09.12.2015 р. податковий борг ДАТ «Чорноморнафтогаз» становить 30 691 379,53 грн, у тому числі: сума податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств - 7  650  856,80 грн; сума податкового боргу з плати за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони - 23  040  522,73 грн.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

4. Ухвалюючи такі рішення, суди першої та апеляційної інстанцій зробили висновок, що з 2016 року МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, назву якого змінено на Офіс великих платників податків ДФС, не здійснює функції обліку відносно Товариства та не є контролюючим органом відносно Товариства, а тому не має права вимагати арешту коштів на рахунках Товариства.

ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

5. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Позивач подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. Податковий орган указує, що судом першої та апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки обставинам справи. Уважає, що норми ПК України надають право контролюючому органу, зокрема, ОВПП ДФС звертатися до суду із позовом про застосування адміністративного арешту платника податків. Наявність заборгованості за відповідачем підтверджується даними облікових карток ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві.

6.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №826/16245/15 стало оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на пункт 1, 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. Ухвалою Верховного Суду від 19 січня 2021 року відкрито касаційне провадження.

8. На адресу Верховного Суду надійшов відзив Товариства на касаційну скаргу позивача, відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

IV. Установлені судами фактичні обставини справи

9. 10 серпня 2015 року до суду першої інстанції надійшла позовна заява ОВПП ДФС про накладення арешту на кошти ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» у сумі 30  691  379,53 грн та інші цінності, що знаходяться у банках.
10. Судами попередніх інстанцій установлено, що з 2016 року, тобто після звернення заявника до суду, Товариство перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

V. Позиція Верховного Суду

11. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходить з такого.

12. Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України) у редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

13. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Відповідно до пп. 191.1.21 п. 191 статті 191 ПК України  контролюючі  органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій  статтею 193  цього Кодексу, зокрема, організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

15. Відповідно до  пп. 20.1.33 п. 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг,  у разі якщо  у такого платника податків  відсутнє  майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

16. Відповідно до  п.п. 94.6.2 п.94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення  контролюючого  органу до суду.

17. Тобто, судом може бути прийнято рішення про арешт коштів на рахунку боржника, однак, станом на дату прийняття судового рішення вказана особа має перебувати у статусі контролюючого органу, оскільки зворотне суперечитиме функціям, покладеним на ініціатора арешту.

18. Необхідно зазначити, що згідно з  п. 41.1 статті 41 ПК України  контролюючими органами  є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику),  його територіальні органи.

19. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236  (далі - Положення) Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

20. ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку  територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів. (пункт 7 Положення).

21. Перелік територіальних органів ДФС визначений  постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України».

22. Відповідно до цієї  постанови  утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби, зокрема, у м.Києві: Головне управління ДФС у м.Києві, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС.

23. Положеннями статті 193 ПК України передбачено, що державні податкові  інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

24 Отже, суд першої та апеляційної інстанції встановили, що з 2016 року МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, назву якого змінено на Офіс великих платників податків ДФС, не здійснює функції обліку відносно Товариства та не є контролюючим органом відносно Товариства.

25. Також необхідно зазначити, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 р. у справі № 826/24752/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії  задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків ДПС в частині неприйняття рішення щодо списання безнадійного податкового боргу у розмірі 30691379, 53 гривень. Зобов`язано Головне управління ДПС у місті Києві  прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу у розмірі 30691379, 53 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз». Рішення набрало законної сили.

26. З урахуванням викладеного вбачається, що станом на час вирішення справи у суді першої інстанції,  МГУ ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, назву якого змінено на Офіс великих платників податків ДФС, не був контролюючим органом відносно Товариства та не мав права вимагати арешт коштів на рахунках Товариства. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про арешт коштів платника податків.

27. Крім того, слід зазначити, що під час розгляду справи у суді першої інстанції від позивача було заявлено клопотання про заміну позивача - Офісу великих платників податків  ДФС на ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС. У задоволенні цього клопотання судом першої інстанції було відмовлено. Ця ухвала під час апеляційного та касаційного перегляду справи не оскаржувалася.

28. Суд звертає увагу на те, що касаційна скарга не містить спростування висновків суду першої та апеляційної інстанції стосовно того, що Офіс великих платників податків ДФС, не будучи контролюючим органом по відношенню до Товариства, не має права вимагати арешту коштів на рахунках Товариства.

29. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. Таким чином, оскільки висновки судів першої та апеляційної інстанцій у справі, що розглядається, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права до встановлених у справі обставин, у задоволенні касаційної скарги позивача слід відмовити, а судові рішення - залишити без змін.

VІІ. Судові витрати

31. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

32. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення.
2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2020 року по  справі №826/16245/15 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                   О.О. Шишов 

Судді                                                                                             І.В. Дашутін

                                                                                                                          М.М. Яковенко