Номер провадження: 22-ц/813/6654/22 
Справа № 2-2225/10
Головуючий у першій інстанції Семенов О. А.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С. про визнання недійсним договору іпотеки від 16.10.2006 року, виключення з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про іпотеку та заборону відчуження майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 16.10.2006 року, на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Семенова О.А. 10 січня 2022 року у м. Чорноморськ Одеської області, -

встановила:

У січні 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.
Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 листопада 2010 року позов ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено.
20 лютого 2020 року ОСОБА_3 подала до Іллічівського міського суду Одеської області заяву про перегляд заочного рішення від 29 листопада 2010 року за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, та заяву про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду.
02 вересня 2020 до Іллічівського міського суду Одеської області від ОСОБА_3 надійшов зустрічний позов до ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С. про визнання недійсним договору іпотеки від 16 жовтня 2006 року, виключення з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про іпотеку та заборону відчуження майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 16 жовтня 2006 року.
13 березня 2020 ОСОБА_3 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області із позовом до приватного виконавця Одеського виконавчого округу Притуляка В.М., державного підприємства «Сетам», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ПАТ АБ «Укргазбанк», приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М. про визнання недійсним електронних торгів, скасування протоколу електронних торгів, акту приватного виконавця, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності (справа № 501/866/20).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 листопада 2020 року об`єднано в одне провадження цивільні справи № 501/866/20 та № 2-2225/10.
29 грудня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходів забезпечення позову в межах її зустрічних позовних вимог до ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С. про визнання недійсним договору іпотеки від 16 жовтня 2006 року, виключення з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про іпотеку та заборону відчуження майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 16 жовтня 2006 року, шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10 січня 2022 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову було задоволено.
Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .
На вказану ухвалу суду була принесена апеляційна скарга ОСОБА_1 , у якій заявник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, та неврахуванням судом неможливості застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно за позовними вимогами немайнового характеру. 
Сторони про розгляд справи на 25 жовтня 2022 року були сповіщені належним чином.
24 жовтня 2022 року від представника ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1  підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування судом норм процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 228/П від 16 жовтня 2006 року та звернення стягнення на предмет іпотеки. За договором іпотеки від 16 жовтня 2006 року, засвідченим приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Стрижак Н.С., в якості забезпечення виконання зобов`язань боржника ОСОБА_2 перед кредитором виступив житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з одного дачного будинку літ. «А», загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 78,4 кв.м., господарчих будівель: літ «Б» - навіс та господарчих споруд: № 1 ворота, № 2 огорожа, № 3 цистерна, № 1 вимощення, який належав ОСОБА_3 на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 серпня 2006 року (пункт 2.1.1 договору іпотеки від 16 жовтня 2006 року).
Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 листопада 2010 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено.
Згідно копії свідоцтва від 30 жовтня 2019 року приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Шевченко В.М., згідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі Акту приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 09 жовтня 2019 року, складеного та підписаного приватним виконавцем Притуляком В.М., посвідчила, що ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з: будинку-дачі, розташованої за адресою: житловий будинок АДРЕСА_1 , що раніше належало ОСОБА_3 на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 08 серпня 2006 року по справі № 2-1799, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації» Іллічівської міської ради Одеської області 07 вересня 2006 року в реєстровій книзі № ДС-1-97-131.
Враховуючи ціну позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та порівнюючи її з предметом зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки від 16 жовтня 2006 року, виключення з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про іпотеку та заборону відчуження майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки від 16 жовтня 2006 року, суд першої інстанції дійшов висновку про співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачами вимогами, на підставі чого суд вважав, що заявлений ОСОБА_3 вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову передбачено частиною 1 статті 150 ЦПК України; відповідно до положень даної норми процесуального права позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. 
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позову, підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.
Колегія суддів зауважує, що предметом позову, що подала ОСОБА_3 , є визнання недійсним договору іпотеки, виключення з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про іпотеку та заборону відчуження майна, яке було передано в іпотеку - тобто, вказані вимоги позову є немайновими.
В разі задоволення цих позовних вимог, рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню.
Колегія суддів враховує, що заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.
Доводи заявника стосовно того, що існує реальна можливість для власника, який придбав спірне нерухоме майно з прилюдних торгів, відчужити нерухоме майно третім особам, забезпечити заставою або іпотекою, - мають характер припущень, не підтверджених доказами. Позивачем не подані докази на підтвердження вчинення відповідачами відповідних дій чи наміру (підготовки) до їх вчинення.
Суд враховує, що заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст.150 ЦПК України). Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.
З огляду на викладене, у зв`язку з не підтвердженням доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, колегія суддів доходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову немайнового характеру шляхом накладення арешту на нерухоме майно.
Одночасно, колегія суддів вважає безпідставними вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про визнання дій ОСОБА_3 , які полягають у поданні завідомо безпідставних заяв про забезпечення позову - зловживанням процесуальними правами, та вжиття заходів процесуального примусу до ОСОБА_3 , оскільки колегією суддів у діях заявниці не вбачаються ознаки зловживання останньою своїми процесуальними правами.
При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, що є підставою для скасування ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 10 січня 2022 року, та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, з наведених вище підстав. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 10 січня 2022 - скасувати, постановити нове судове рішення.
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 25 листопада 2022 року.

      Головуючий                                                               С.О. Погорєлова 
      
Судді                                                                 А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе