УХВАЛА

14 грудня 2022 року 
м. Київ
cправа №  902/498/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО"

на рішення Господарського суду Вінницької області  
(суддя - Матвійчук В.В.)
від  27.09.2022
та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Грязнов В.В., судді - Філіпова Т.Л., Розізнана І.В.)
від 29.11.2022

у справі за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЩЕРБИНИ" 
про стягнення 702 061,13 грн,

ВСТАНОВИВ:

1.          У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро"  звернулося  до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" збитків у розмірі 702 061,13 грн.

2.          Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.09.2022, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022, у задоволенні позову відмовлено повністю. 

3.          Суди виходили з того, що право одержувача товарів/послуг включити до податкового кредиту суму податку на додану вартість, зазначену в податковій накладній та зареєстрованій із запізненням в Єдиному реєстрі податкових накладних, зберігається протягом 1095 календарних днів із дати складання податкової накладної/ розрахунку коригування. На час звернення до суду з позовом цей строк не вичерпано, тому доводи позивача про втрату ним права на податковий кредит є передчасним. Крім того, позивач не довів наявність реальних збитків та не надав доказів долучення до податкової декларації за звітний податковий період заяви із скаргою на недобросовісного продавця, у строки, визначені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

4.          07.12.2022 позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 

5.          Перевіривши форму і зміст касаційної скарги,  Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

6.          Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

7.          Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

8.          Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

9.          Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

10.          Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2  481,00 грн.

11.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

12.          Предметом позову у цій справі є стягнення 702  061,13 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (500 х 2 481,00 грн = 1 240 500, 00 грн).

13.          У касаційній скарзі скаржник визначає підстави касаційного оскарження судових рішень, що передбачені частиною другою статті 287 ГПК України.

14.          Натомість, норма пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу визначає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

15.          Скаржник не зазначає жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

16.          Таким чином, Верховний Суд вважає, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 702  061,13 грн, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

17.          При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

18.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

19.          Зважаючи на те, що скаржник не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 902/498/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" на рішення Господарського суду Вінницької області  від  27.09.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022.

2.          Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                              І. Кондратова

Судді                                                                                          Г. Вронська
                                                                         
                                                                                                   Н. Губенко