ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року 
м. Київ

cправа №  911/731/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Погребняк В. Я., Ткаченко Н. Г.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В. 

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аса Сістемс"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022
у справі № 911/731/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аса Сістемс" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Совберг"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лекском"
про звернення стягнення на предмет іпотеки

Учасники справи:
від ТОВ "Аса Сістемс" - Шевченко О. М. (адв.);
від ТОВ "Совберг" - не з`явився;  
від ТОВ "Лекском" - Грішина Н. О. (адв.);

1. Короткий зміст заявлених вимог
1.1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Аса Сістемс" (далі - ТОВ "Аса Сістемс", позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Совберг" (далі - ТОВ "Совберг", відповідач), в якому просить суд:
- в рахунок погашення частини заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики №80/17 від 01.03.2017 в сумі 602000,00 грн основного боргу, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №2351 від 07.12.2017, а саме: Аграрно-промисловий молочно-товарний комплекс, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1-й км дороги Личанка-Горбовичи, будинок 1, шляхом передачі у власність іпотекодержателю ТОВ "Аса Сістемс"; 
- визнати за ТОВ "Аса Сістемс" право власності на вищезгадане нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №2351 від 07.12.2017.
1.2.          Позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтовані порушенням відповідачем умов укладеного з позивачем договору позики від 01.03.2017 №80/17, а в частині вимог про визнання права власності на спірне нерухоме майно - вказане право не визнається відповідачем, майно перебуває в незаконному володінні відповідача, що є достатніми підставами для визнання права власності на спірне майно в судовому порядку.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1.          Рішенням Господарського суду Київської області від 12.07.2018 позов задоволено повністю:
- в рахунок погашення частини заборгованості ТОВ "Совберг" перед ТОВ "Аса Сістемс" за договором позики №80/17 від 01.03.2017 в сумі 602.000,00 грн основного боргу, звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором №2351 від 07.12.2017, а саме: Аграрно-промисловий молочно-товарний комплекс, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1-й км дороги Личанка-Горбовичи, будинок 1, шляхом передачі у власність іпотекодержателю ТОВ "Аса Сістемс";
- визнано за ТОВ "Аса Сістемс" право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором №2351 від 07.12.2017, а саме: Аграрно-промисловий молочно-товарний комплекс, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1-й км дороги Личанка-Горбовичи, будинок 1;
- стягнуто з ТОВ "Совберг" на користь ТОВ "Аса Сістемс" судовий збір у сумі 9030,00 грн.
2.2.          Судове рішення мотивовано наступним:
- позивачем було надіслано відповідачеві листи про повернення позики, застереження про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки;
- відповідач не надав суду доказів повернення позики;
- умовами укладеного між сторонами договору іпотеки погоджено умови набуття позивачем, як іпотекодержателем, права звернення стягнення на предмет іпотеки; 
- чинним законодавством не виключається можливість звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за рішенням суду;
- за змістом статей 36, 37 Закону України "Про іпотеку" задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення, який, поряд з іншими, може застосовуватися, якщо його передбачено договором. Тому, в разі встановлення такого способу звернення стягнення у договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

3. Встановлені судом першої інстанції обставини справи
3.1.          01.03.2017 між ТОВ "Аса Сістемс" (позикодавець) та ТОВ "Совберг" (позичальник) був укладений договір позики №80/17, відповідно до п.1.1 якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі, встановленому цим договором, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю у порядку та на умовах передбачених цим договором. Сума позики за договором становить 5000000,00 грн (п.2.2 договору).
3.2.          Загальний строк надання позики становить 5 років, з моменту підписання цього договору обома сторонами. Сторони домовились про те, що сума позики у повному обсязі або частково перераховується позикодавцю на рахунок позичальника на вимогу останнього або видається готівкою. Позикодавець перераховує суму позики в безготівковому порядку на поточний рахунок позичальника та/або видає готівкою. Сума позики визначена в п.2.2 цього договору надається позикодавцем одноразово всією сумою або частинами (п.п.3.1-3.3 договору).
3.3.          Загальний строк повного повернення позики встановлюється сторонами не пізніше 01.03.2022. Сторони погодили, наступний порядок повернення позики: 
- перший платіж в сумі 3000,00 грн позичальник зобов`язується сплатити на розрахунковий рахунок позикодавця не пізніше спливу одного місяця з дати отримання повної суми позики визначеної в п.2.2 цього договору; 
- наступні платежі в сумі 3000,00 грн позичальник сплачує позикодавцю щомісячно, до останнього місяця повернення усієї суми позики. 
Сторони домовились про те, що позикодавець має право на дострокове повернення позики позичальником в разі порушення останнім (одноразового) порядку повернення позики визначеного п.4.1.1 цього договору та погодили, що в такому разі повернення позики здійснюється позичальником на письмову вимогу позикодавця в межах суми переданої позичальникові на момент одержання такої вимоги та у місячний строк з моменту одержання такої вимоги позичальником від позикодавця. Несплата або неповна виплата такої суми позикодавцю буде вважатися невиконанням позичальником зобов`язання за цим договором та надає право позикодавцю на звернення стягнення. Позика повертається та отримується позичальником частинами або одноразово всією сумою, згідно договору, але не пізніше ніж до 01.03.2022 (п.п.4.1, 4.1.1, 4.1.2, 4.2 договору).
3.4.          Відповідно до п.9.1 договору позики останній набирає чинності з моменту надання позикодавцем суми позики позичальнику і діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.
3.5.          На виконання п.3.2 договору позики, в період з 02.03.2017 по 05.04.2017 ТОВ "Аса Сістемс" перерахував ТОВ "Совберг" 5000000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.
3.6.          Всю суму відповідач отримав 05.04.2017. Тобто, перший платіж з повернення позики в сумі 3000,00 грн відповідач зобов`язаний був повернути не пізніше 05.05.2017. Також позичальник зобов`язаний був здійснювати наступні погашення щомісяця в сумі 3000,00 грн.
3.7.           01.11.2017 ТОВ "Аса Сістемс" звернулося до ТОВ "Совберг" з претензією, в якій вимагало погасити суму заборгованості в розмірі 18000,00 грн, що утворилася станом на 01.11.2017.
3.8.           06.11.2017 ТОВ "Совберг" направило відповідь на претензію від 01.11.2017 №162, в якій підтвердило свої зобов`язання з повернення позики, зобов`язалось у строк до 01.12.2017 погасити заборгованість в сумі 18000,00 грн, а також здійснювати регулярні погашення в подальшому відповідно до умов укладеного договору позики.
3.9.           07.12.2017 між ТОВ "Аса Сістемс" (іпотекодержатель) та ТОВ "Совберг" (іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, відповідно до п.1.1 якого іпотекодавець у забезпечення виконання всіх власних зобов`язань перед іпотекодержателем по сплаті останньому будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями договору позики за №80/17 від 01.03.2017, із всіма змінами та доповненнями до нього, якщо такі будуть (договір позики), укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавецем в простій письмовій формі, передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, зазначене у пунктів 2.1 цього договору, що надалі іменується "Предмет іпотеки", а іпотекодержатель приймає його в іпотеку та набуває право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.
3.10.          Договір забезпечує всі вимоги іпотекодержателя, як позикодавця за умовах договору позики від 01.03.2017. За умовами договору позики іпотекодавець зобов`язаний іпотекодержателю: повернути грошові кошти в сумі 5000000,00 грн не пізніше 01.03.2022; сплатити пеню та штраф у розмірі, випадках та в порядку, передбачених умовами договору позики та/або цього договору, з урахуванням змін та доповнень до договору позики та/або цього договору, якщо такі будь прийняті, у тому числі у разі будь-якого збільшення зобов`язань за договором позики. Крім того, даний договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, викладені в п.6.3 цього договору.
3.11.          За умовами п.п.2.1.1-2.1.3 іпотечного договору:
- предметом іпотеки є Аграрно-промисловий молочно-тваринний комплекс, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1 км дороги Личанка-Горбовичі, будинок 1 (далі - предмет іпотеки);
- предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності за номером 22166265, зареєстроване Державним реєстратором Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, 29.08.2017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 969552832224;
- Аграрно-промисловий молочно-товарний комплекс, що передається в іпотеку складається з санітарного пропускника літ. "А" загальною площею 380,6 кв. м., корівника літ. "Б" загальною площею 840,1 кв. м., корівника літ. "Б1" загальною площею 1911,3 кв. м., корівника літ. "Б2" загальною площею 1911,5 кв. м.;
- документ, що посвідчує право власності на вищезазначений предмет іпотеки, після його огляду нотаріусом повернуто іпотекодавцю. Відповідно до балансової довідки №19 від 01.12.2017, виданої іпотекодавцем, предмет іпотеки знаходиться на балансі іпотекодавця вартістю 601032,00 грн.
3.12.          Відповідно до п.6.1 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежно виконання іпотекодавцем будь-яких умов договору позики, в тому числі одноразової чи неодноразових прострочок позичальником сплати та/або неповернення позики та/або цього договору, а також в інших випадках, передбачених цим договором та/або договором позики та/або законодавством України. У цьому випадку іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, у зв`язку з яким іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки. В цій вимозі зазначається: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-ти денний строк від дня направлення вимоги на адресу іпотекодавця, вказану в цьому договорі; попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
3.12.1.  Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення іпотекодержатель з наступного після закінчення зазначеного терміну дня набуває право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана вимога не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права на звернення стягнення на предмет іпотеки без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.
3.12.2.  Вимога про усунення порушень може також містить вимогу про дострокове виконання позичальником основного зобов`язання за основним договором. Вимога про усунення порушень надсилається поштою рекомендованим листом. Письмова вимога направляється за місцезнаходженням іпотекодавця, зазначеним у цьому договорі. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та чинного законодавства. Якщо порушення, викладені у письмовій вимозі про усунення порушень, не будуть усунені у строк, зазначений іпотекодержателем у згаданій письмовій вимозі, то вважатиметься, що у іпотекодержателя виникає право задоволення вимог шляхом стягнення на предмет іпотеки наступного календарного дня після закінчення строку, вказаного у письмовій вимозі про усунення порушень.
3.13.          В п.6.2 іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріусу, або згідно з домовленістю сторін про задоволення вимог іпотекодержателя, визначених договором, належить іпотеко держателю.
3.14.          У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодавець передає іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання своїх зобов`язань за договором позики. Сторони домовились, що з моменту прийняття іпотекодержателем письмового рішення про придбання предмета іпотеки у власність іпотекодержатель набуває право власності зареєструвати своє право власності на предмет іпотеки. Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотеко держателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за власним одноосібним письмовим рішенням іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність. Іпотекодавець підписання цього договору засвідчує, що наявність будь-яких інших документів, крім цього договору та письмового рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність, для реєстрації права власності іпотекодержателем на предмет іпотеки не вимагається. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя з дати прийняття ним письмового рішення про придбання іпотеки у власність. В такому випадку це застереження, згідно зі статтею 37 Закону України "Про іпотеку", вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя. З дати прийняття іпотекодержателем письмового рішення про придбання предмета іпотеки у власність цей договір виступає правовстановлюючим документом та є правовою підставою для державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Сторони домовились про те, що на протязі 3 днів з моменту переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, іпотекодавець зобов`язаний передати йому всю технічну та іншу документацію відносно предмета іпотеки (п.6.2.2 іпотечного договору).
3.15.          Сторони за взаємною домовленістю на дату укладання цього договору оцінюють предмет іпотеки в 602032,00 грн (вартість предмета іпотеки) (п.2.2.3 іпотечного договору). Вказана вартість предмету іпотеки підтверджується висновком про оцінку майна станом на 05.03.2018, який є дійсним протягом 6 місяців від дати його оформлення.
3.16.          Відповідно до п.7.1 іпотечного договору він набуває юридичної сили з моменту його нотаріального посвідчення.
3.17.          У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за договором позики позикодавець (позивач) направив позичальнику (відповідачу) письмову вимогу №1 від 15.12.2017 про повернення всієї суми позики 5000000,00 грн в строк до 15.01.2018. 
Тобто, у позивача виникло право вимоги всієї заборгованості за договором позики.
3.18.           16.01.2018 ТОВ "Аса Сістемс" направило ТОВ "Совберг" вимогу про усунення порушень договору та попередження про звернення стягнення на майно, що було передано в іпотеку на підставі іпотечного договору, шляхом передачі майна у власність іпотекодержателя у випадку непогашення заборгованості. 
3.19.          Відповідно до правовідносин, що склалися між сторонами, відповідач був зобов`язаний до 16.02.2018 повернути суму позики у повному обсязі. Однак відповідач не виконав вимоги позивача і не повернув позику у сумі 5 000 000,00 грн.
3.20.           19.02.2018 на підставі іпотечного договору позивач звернувся до відповідача із рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно умов іпотечного договору та вимагав про вчинення дій з реєстрації за ним права власності на предмет іпотеки, зокрема, передати правовстановлюючі документи на землю, технічний паспорт на будівлю, необхідність звернення до державного реєстратора із заявою про згоду на реєстрацію права власності на предмет іпотеки за позивачем.
3.21.           20.02.2018 ТОВ "Совберг" направило відповідь на рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якому зазначило, що згідно з отриманими вимогами від 15.12.2017 та від 16.01.2018 здійснило часткове погашення заборгованості. ТОВ "Совберг" заперечує існування та не визнає будь-які права ТОВ "Аса Сістемс" на предмет іпотеки, що є забезпеченням виконанням фінансових зобов`язань ТОВ "Совберг" за договором позики.

4. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
4.1.          Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 рішення Господарського суду Київської області від 12.07.2018 було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові повністю. Крім того, стягнуто з ТОВ "Аса Сістемс" на користь ТОВ "Лекском" 13545,00 грн судових витрат за подання апеляційної скарги.
4.2.          Постанова суду апеляційної інстанції мотивована наступним:
- рішення суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному порядку ТОВ "Лекском" - особою, яка не приймала участі у справі, однак вказане рішення впливає на права та обов`язки ТОВ "Лекском", у зв`язку з чим ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 назване товариство залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, що відповідно до пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України та є самостійною підставою для скасування рішення суду;
- ТОВ "Совберг" не набуло права власності на спірне майно, а відтак було позбавлено права розпоряджатись цим майном, в тому числі і передавати його в іпотеку ТОВ "Аса Сістемс" на підставі іпотечного договору №2351 від 07.12.2017;
- залишення в силі оскаржуваного рішення у даній справі про визнання права власності на спірне майно за ТОВ "Аса Сістемс" призведе до виникнення ситуації, коли власниками одного й того самого майна будуть одночасного різні юридичні особи на підставі різних правочинів та судових рішень, що є взаємовиключним.

5. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи
5.1.          Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.04.2018 №122394213 ТОВ "Лекском" 08.11.2005 на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2005 набуло права власності на майно - Аграрно-промисловий молочно-товарний комплекс, що складається з: санітарний пропускник (літ."А") загальною площею 380,6 кв. м., корівник із бетону, цегли (літ."Б") загальною площею 840,1 кв. м., корівник із цегли (літ."Б1") загальною площею 1911,3 кв. м., корівник із бетону, цегли (літ."Б2") 1911,5 кв. м., розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1.
5.2.          З 27.01.2010 ТОВ "Лекском" перебуває у судовій процедурі ліквідації, введеної постановою Господарського суду Харківської області у справі   №Б-50/232-09.
5.3.           12.07.2016 у межах провадження у справі про банкрутство ТОВ "Лекском" з метою погашення вимог кредиторів проведено аукціон з продажу нерухомого майна боржника - Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1, покупцем якого визнано ТОВ "Сазон".
5.4.          Разом з тим, ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2017, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017, за заявою ПАТ "ПроКредит Банк":
- визнано недійсними результати аукціону з продажу нерухомого майна банкрута - ТОВ "Лекском", оформлені протоколом від 12.07.2016 №100080616/1, щодо продажу Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складається з: санітарний пропускник (літ. "А") загальною площею 380,6 кв. м, корівник із бетону, цегли (літ."Б") загальною площею 840,1 кв. м, корівник із цегли (літ."Б1") загальною площею 1911,3 кв. м., корівник із бетону, цегли (літ."Б2") 1911,5 кв. м, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1й км дороги Личанка-Горбовичі, буд.1;
- визнано недійсним договір купівлі-продажу від 12.07.2016, укладений за результатом аукціону з продажу майна ТОВ "Лекском" від 12.07.2016.
5.5.          Ухвала суду першої інстанції про визнання недійсними аукціону та договору купівлі-продажу мотивована тим, що оскаржуваний другий повторний аукціон щодо продажу майна банкрута - ТОВ "Лекском", яке перебувало у заставі кредитора - ПАТ "ПроКредит Банк", відбувся із порушенням порядку організації та проведення аукціону з реалізації об`єктів нерухомості. При цьому, правові наслідки недійсних правочинів у вигляді реституції судом не були застосовані до покупця - ТОВ "Сазон" у порядку статті 216 ЦК України, у зв`язку з тим, що на час розгляду заяви про визнання результатів аукціону недійсним власником спірного нерухомого майна було ТОВ "Лексінг", яке не є стороною у договорі купівлі-продажу від 12.07.2016.
5.6.          Надалі ТОВ "Лексінг" відчужило приміщення аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складається з: санітарний пропускник (літ. "А") загальною площею 380,6 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв.м., корівник із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв.м., за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська,1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1 на користь ТОВ "Совберг" на підставі іпотечного договору №1155 від 11.10.2016.
5.7.          У травні 2018 ліквідатор банкрута - ТОВ "Лекском" звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якій ліквідатор просив: 
- витребувати з незаконного володіння ТОВ "Совберг" нежитлові приміщення аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складаються з: санітарний пропускник (літ. "А") загальною площею 380,6 кв. м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв. м., корівник із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв.м.,за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1;
- визнати за ТОВ "Лекском" право власності на зазначені вище нежитлові приміщення.
5.8.           09.09.2019 ліквідатор банкрута надав суду уточнення до заяви про витребування майна, в якій просив:
- витребувати з незаконного володіння ТОВ "Совберг" нежитлову будівлю (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б; нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в; нежитлову будівлю (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-а; нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г;
- визнати за ТОВ "Лекском" право власності на зазначене майно.
5.9.          Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 у справі №Б-50/232-09 заяву ліквідатора ТОВ "Лекском" про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності задоволено.
5.9.1. Витребувано з володіння ТОВ "Совберг" наступне нерухоме майно:
- нежитлову будівлю (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б;
- нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в;
- нежитлову будівлю (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-а;
- нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м., за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г та передано зазначене майно ліквідатору ТОВ "Лекском".
Визнано за ТОВ "Лекском" право власності на вищевказане нерухоме майно. 
5.10.          В ухвалі Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 у справі №Б-50/232-09, залишеній без змін постановою Верховного Суду від 05.02.2020, під час розгляду заяви ліквідатора ТОВ "Лекском" про витребування з володіння ТОВ "Совберг" нерухомого майна - Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, судом було встановлено, що об`єкт нерухомості, а саме: нежитлові приміщення Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складаються з: санітарний пропускник (літ. "А") загальною площею 380,6 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв.м., корівник із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв.м., за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1, та об`єкти, а саме: нежитлова будівля (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б; нежитлова будівля (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в; нежитлова будівля (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-а; нежитлова будівля (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г, є одним і тим самим спірним об`єктом нерухомості, що належало банкруту - ТОВ "Лекском", а новий власник - ТОВ "Совберг" змінив лише характеристики майна, здійснивши поділ спірного нерухомого майна на частини, які були зареєстровані за новими адресами, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №157291275 від 22.02.2019.
5.11.          Як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 у справі №Б-50/232-09, ТОВ "Совберг" (відповідач у справі №911/731/18) було залучено до розгляду заяви ліквідатора ТОВ "Лекском" про витребування з незаконного володіння ТОВ "Совберг" спірного нерухомого майна згідно з ухвалою від 04.12.2018. Крім того, ТОВ "Совберг" оскаржило до суду апеляційної інстанції ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 у справі №Б-50/232-09. Тобто, ТОВ "Совберг" (добросовісний набувач) приймало участь у розгляді вищезгаданої заяви про витребування спірного нерухомого майна і мало можливість скористатися наданими йому процесуальними правами для доведення власних заперечень проти заявлених ліквідатором вимог.       
5.12.          Власником спірного майна: Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, розташованого за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1-й км дороги Личанка-Горбовичи, будинок 1, як в цілому, так і окремих його частини, поділених ТОВ "Совберг", є ТОВ "Лекском" з 08.11.2005, в той час як ухвалою суду від 10.09.2019 у справі №Б-50/232-09, яка залишена в силі постановою Верховного Суду від 05.02.2020, підтверджено наявне у ТОВ "Лекском" право власності на вказане нерухоме майно.
5.13.          Оскільки перший договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016 визнано судом недійсним, відсутні підстави для визнання недійсними всіх інших правочинів, за якими здійснювався перехід права власності на спірне майно, зокрема, від ТОВ "Сазон" (покупець за аукціоном, результати якого визнано недійсними) до ТОВ "Лексінг" та від ТОВ "Лексінг" до ТОВ "Совберг" (на підставі іпотечного договору). Вищенаведене спростовує доводи позивача про те, що іпотечний договір №2351 від 07.12.2017 недійсним не визнавався, а відтак є чинним.
5.14.          Враховуючи встановлені в ухвалі Господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі №Б-50/232-09 обставини недійсності аукціону та договору купівлі-продажу, укладеного за результатами такого аукціону, беручи до уваги, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, ТОВ "Сазон" не набуло права власності на спірне майно і таке право не могло в подальшому перейти на користь ТОВ "Совберг", а відтак останнє було позбавлено права розпоряджатись цим нерухомим майном, в тому числі і передавати його в іпотеку ТОВ "Аса Сістемс" на підставі іпотечного договору №2351 від 07.12.2017.

6. Короткий зміст касаційної скарги
6.1.           22.07.2022 ТОВ "Аса Сістемс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 та залишити в силі рішення Господарського суду Київської області від 12.07.2018 у цій справі.

7. Узагальнені доводи касаційної скарги
7.1.          Суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми частини першої статті 317, статті 328 Цивільного кодексу України, статті 5 Закону України "Про іпотеку", а також не врахував висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, а також постанові Верховного Суду від 11.11.2019 у справі № 756/15538/15-ц.
7.2.          Суд апеляційної інстанції не врахував доказів позивача, які вказували на те, що дійсність іпотечного договору, укладеного навіть без згоди попереднього власника майна, є підставою для набуття права на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. 
7.3.          Оскаржувана постанова була ухвалена без участі та згоди позивача, що на переконання скаржника вказує на процесуальні порушення під час її ухвалення.

8. Касаційне провадження
8.1.          Ухвалою Верховного Суду від 12.08.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Аса Сістемс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 30.08.2022 о 15:00. Крім того, вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Аса Сістемс" про зупинення виконання (дії) оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду в касаційному порядку та витребувано з Господарського суду Київської області та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №911/731/18.
8.2.          Станом на 30.08.2022 матеріали справи на запит Верховного Суду не надійшли. Врахувавши нез`явлення в судове засідання представників відповідача та відсутність матеріалів справи №911/731/18, Суд відклав розгляд касаційної скарги на 13.09.2022  об 14:30.
8.3.           01.09.2022 з Господарського суду Київської області на адресу Верховного Суду надійшли матеріали справи №911/731/18, витребувані ухвалою від 12.08.2022.
8.4.          В судовому засіданні 13.09.2022 представник ТОВ "Аса Сістемс" заявив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату з метою ознайомлення з поданим ТОВ "Лекском" відзивом на касаційну скаргу та подання письмових пояснень з цього приводу. 
8.5.          Головуючий запропонував представнику представник ТОВ "Аса Сістемс" з`ясувати питання щодо необхідності відкладення розгляду справи на іншу дату після заслуховування пояснень учасників у справі.
8.6.          В судовому засіданні 13.09.2022 представник ТОВ "Аса Сістемс" підтримав доводи касаційної скарги та просив Суд скаргу задовольнити. Представник ТОВ "Лекском" заперечувала проти касаційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просила Суд залишити скаргу без задоволення.
8.7.          Зважаючи на те, що позиція ТОВ "Лекском" по суті спору, висловлена в суді апеляційної інстанції, відповідає за своїм змістом та узгоджується з поясненнями, викладеними у відзиві на касаційну скаргу, колегія суддів не вбачає доцільності у відкладенні розгляду справи на іншу дату. 
8.8.          ТОВ "Совберг" явку свого представника у судове засідання 13.09.2022 не забезпечив.
8.9.          До визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом касаційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 13.09.2022.
8.10.          Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представника ТОВ "Совберг".

9. Позиція Верховного Суду
9.1.          Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги ТОВ "Аса Сістемс" до ТОВ "Совберг" про звернення стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку за договором №2351 від 07.12.2017, шляхом передачі у власність іпотекодержателю - ТОВ "Аса Сістемс" в рахунок погашення частини заборгованості ТОВ "Совберг" перед позивачем за договором позики №80/17 від 01.03.2017 в сумі 602 000,00 грн основного боргу, та визнання за ТОВ "Аса Сістемс" право власності на вищезгадане нерухоме майно. 
9.2.          Предметом іпотечного договору №2351 від 07.12.2017 є Аграрно-промисловий молочно-товарний комплекс, розташований за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/р Шпитьківська, агропромисловий молочно-товарний комплекс, 1-й км дороги Личанка-Горбовичи, будинок 1.
9.3.          Місцевий господарський суд визнав заявлені позивачем вимоги обґрунтованими та задовольнив позов у повному обсязі.
9.4.          Суд апеляційної інстанції переглянув рішення місцевого господарського суду за апеляційною скаргою ТОВ "Лекском" - особи, яка не приймала участі у розгляді справи, але вважає, що ухвалене місцевим господарським судом рішення впливає на її права та інтереси. За результатами апеляційного розгляду рішення суду першої інстанцій у цій справі було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові з тих підстав, що ТОВ "Совберг" не набуло права власності на спірне майно, у зв`язку з чим не мало права ним розпоряджатися, в тому числі передавати це майно в іпотеку ТОВ "Аса Сістемс". Також за висновком суду апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду прийнято про права та обов`язки ТОВ "Лекском", як власника спірного майна, якого не було залучено до участі у справі. Таке порушення норм процесуального права згідно з положеннями частини третьої статті 277 ГПК України має наслідком обов`язкове скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. 
9.5.          Аргументи касаційної скарги ТОВ "Аса Сістемс" зводяться до неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень статей 317, 328 Цивільного кодексу України, статті 5 Закону України "Про іпотеку", не врахування висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а також ненадання оцінки поданим позивачем доказам дійсності укладеного між сторонами у справі іпотечного договору, як правомірної підстави набуття позивачем права власності на спірне нерухоме майно.
9.6.          Надаючи оцінку доводам скаржника, запереченням на касаційну скаргу, Верховний Суд, враховуючи приписи статті 300 ГПК України та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, зазначає наступне.
9.7.          За змістом статей 1, 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
9.8.          Відповідно до частини першої статті 33 названого Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
9.9.          Згідно з частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
9.10.          Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 590 ЦК України). 
9.11.          Згідно з встановленими судом першої інстанції обставинами у цій справі:
- між ТОВ "Совберг" та ТОВ "Аса Сістемс" укладено договір позики №80/17 від 01.03.2017 та іпотечний договір №2351 від 07.12.2017, який містить застереження про звернення стягнення на предмет іпотеки;
- на виконання умов договору позики ТОВ "Аса Сістемс" в період з 02.03.2017 по 05.04.2017 перерахувало ТОВ "Совберг" 5 000 000,00 грн;
- ТОВ "Совберг" здійснило часткове погашення заборгованості;
- відповідно до умов іпотечного договору та положень Закону України "Про іпотеку" ТОВ "Аса Сістемс" надіслало ТОВ "Совберг" листи про повернення позики, застереження про звернення стягнення на предмет іпотеки та рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки;
- в адресованому ТОВ "Аса Сістемс" листі від 20.02.2018 ТОВ "Совберг" заперечило існування та не визнало будь-яких прав ТОВ "Аса Сістемс" на предмет іпотеки;
- ТОВ "Совберг" не надало суду доказів повернення позики за укладеним з ТОВ "Аса Сістемс" договором позики №80/17 від 01.03.2017. 
9.12.          Врахувавши умови укладених між сторонами договорів, докази на підтвердження виконання договірних зобов`язань, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у позивача виникло право вимоги всієї заборгованості за укладеним з відповідачем договором позики, але оскільки вимога позивача з цього приводу відповідачем виконана не була, позивач вправі вимагати звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, в рахунок погашення частини заборгованості ТОВ "Совберг".
9.13.          Переглядаючи рішення місцевого господарського суду у цій справі, суд апеляційної інстанції поклав в основу своєї постанови преюдиційні обставини, встановлені у судових рішеннях в межах справи №Б-50/232-09 про банкрутство ТОВ "Лекском", які стосуються правомірності відчуження спірного нерухомого майна по ланцюгу правочинів, в тому числі на користь ТОВ "Совберг", яке в подальшому було передано в іпотеку ТОВ "Аса Сістемс".
9.14.          В частині четвертій статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
9.15.          Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.
9.16.          Тобто, за змістом частини четвертої статті 75 ГПК України учасники господарського процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.
9.17.          Зі змісту оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що апеляційний господарський суд встановив обставини, які передували виникненню правовідносин між ТОВ "Аса Сістемс" та ТОВ "Совберг" щодо переданого в іпотеку вищезгаданого нерухомого майна, а саме: 
- власником Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1, з 08.11.2005 було ТОВ "Лекском"; 
- 12.07.2016 у межах провадження у справі №Б-50/232-09 про банкрутство ТОВ "Лекском" було проведено аукціон з продажу нерухомого майна боржника - вищезгаданого Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу;
- переможцем аукціону та покупцем майна визнано ТОВ "Сазон", яке в подальшому відчужило на користь ТОВ "Лексінг" приміщення Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, а ТОВ "Лексінг" відчужило вказане нерухоме майно на користь ТОВ "Совберг" на підставі іпотечного договору №1155 від 11.10.2016;
- ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2017, яка залишена без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 та Вищого господарського суду України від 22.11.2017, визнано недійсними результати аукціону від 12.07.2016 з продажу нерухомого майна банкрута (ТОВ "Лекском") -  Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1й км дороги Личанка-Горбовичі, буд.1, а також визнано недійсним договір купівлі-продажу від 12.07.2016, укладений з ТОВ "Сазон". Разом з цим, суд не застосував наслідки недійсності правочину у вигляді реституції до ТОВ "Сазон", оскільки на час розгляду вказаної заяви власником проданого з аукціону нерухомого майна було ТОВ "Лексінг";
- ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2019 у справі №Б-50/232-09, яка залишена в силі постановою Верховного Суду від 05.02.2020, витребувано з володіння ТОВ "Совберг" та передано ліквідатору ТОВ "Лекском" нерухоме майно (нежитлові будівлі, розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-а, 1-б, 1-в, 1-г) та визнано за ТОВ "Лекском" право власності на це майно. Крім того, суди встановили, що нежитлові приміщення Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1, та об`єкти нерухомого майна, які витребувані з володіння ТОВ "Сазон", є одним і тим самим об`єктом нерухомості, що належав ТОВ "Лекском", а новий власник - ТОВ "Совберг" змінив лише характеристики майна, здійснивши поділ спірного нерухомого майна на частини, які були зареєстровані за новими адресами.
9.18.          Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 
9.19.          Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України). 
9.20.          З встановлених судом апеляційної інстанції обставин слідує, що ще до укладення між ТОВ "Совберг" та ТОВ "Аса Сістемс" іпотечного договору №2351 від 07.12.2017 та подання ТОВ "Аса Сістемс" до місцевого господарського суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки (10.04.2018), який розглядається у справі № 911/731/18, набрало законної сили рішення суду про визнання недійсними результатів аукціону від 12.07.2016 та договору купівлі-продажу нерухомого майна ТОВ "Лекском" - Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Шпитьківська, 1й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1.
9.21.          За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
9.22.          Судовими рішеннями у справі №Б-50/232-09 про банкрутство ТОВ "Лекском" (пункт 9.8. цієї постанови) встановлено, що ТОВ "Лекском" з 08.11.2005 є власником спірного нерухомого майна, тобто Аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, реалізованого на аукціоні 12.07.2016, яке в подальшому через низку правочинів було передано у власність ТОВ "Совберг", як в цілому, так і окремих його частин, поділених ТОВ "Совберг".
9.23.          Вказані обставини не підлягають повторному доказуванню у справі №911/731/18 відповідно до вимог частини четвертої статті 75 ГПК України.
9.24.          При цьому колегія суддів враховує, що ТОВ "Совберг" приймало участь у розгляді заяви ліквідатора ТОВ "Лекском" про витребування спірного нерухомого майна у справі №Б-50/232-09, а відтак мало можливість реалізувати свої процесуальні права учасника справи, зокрема щодо доведення суду власної позицію по суті заявлених вимог.      
9.25.          Отже, із встановлених у справі обставин вбачається, що ТОВ "Совберг" не набуло права власності на нерухоме майно, яке було предметом іпотечного договору, укладеного з ТОВ "Аса Сістемс", оскільки таке право не набуло ТОВ "Сазон" (переможець аукціону від 12.07.2016, результати якого, включаючи договір купівлі-продажу, визнані недійсними у судовому порядку).
9.26.          Верховний Суд звертається до загальновизнаного принципу приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", тобто, "ніхто не може передати більше прав, ніж має сам". Тому іпотечний договір, укладений особою, у якої відсутні у встановленому законом порядку будь-які права, а відтак і повноваження щодо переданого в іпотеку майна, не може мати наслідком виникнення законного права у сторін цього договору на взаємні зобов`язання за таким правочином.
9.27.          Відносно посилання скаржника на вчинення реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна, колегія суддів зазначає, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. За умови недійсності правочину, вчинення на його підставі похідних реєстраційних дій не має правового значення для вирішення існуючого між сторонами спору.
9.28.          Дійшовши вказаних висновків, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
9.29.          Відносно твердження скаржника про неврахування судом апеляційної інстанцій правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17, від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17, від 11.11.2019 у справі № 756/15538/15-ц, колегія суддів зазначає наступне.
9.30.          Вирішуючи питання визначення подібності правовідносин, Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду. 
9.31.          Так, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2018 №910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 №925/3/17, пункт 40 постанови від 25.04.2018 №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15 та 13.09.2017 у справі №923/682/16.
9.32.          При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №757/31606/15-ц).
9.33.          У постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) Велика Палата Верховного Суду конкретизувала визначення подібності правовідносин, згідно з яким на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.
9.34.          Отже для касаційного перегляду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.
9.35.          Верховний Суд відхиляє як помилкові доводи скаржника про те, що оскаржувана постанова у цій справі прийнята без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у зазначених скаржником постановах Верховного Суду, оскільки зміст правовідносин, їх предмет, підстави та правове регулювання, а також встановлені фактичні обставини, що формують зміст правовідносин у зазначених справах і у справі, яка переглядається, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин і фактично-доказової бази, з урахуванням наданих сторонами доказів. Відтак, висновки зроблені у справах, про які зазначав скаржник, не є релевантними до спірних правовідносин у справі № 911/731/18.
9.36.          Відносно аргументів касаційної скарги про те, що оскаржувана постанова була ухвалена судом апеляційної інстанції без участі та згоди позивача, що на переконання скаржника вказує на процесуальні порушення, які є підставою для скасування цієї постанови, колегія суддів зазначає наступне.
9.37.          Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2022 представник позивача подав до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з посиланням на неможливість з`явитися у судове засідання, призначене на 22.06.2022, через бойові дії та введення воєнного стану. 
9.38.          Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції серед іншого встановив наступне:
- це вже друга неявка представника позивача в судове засідання у визначеному складі суду, оскільки ухвалою суду від 08.09.2021 розгляд справи №911/731/18 було відкладено, в тому числі, за клопотанням ТОВ "Аса Сістемс";
- ТОВ "Аса Сістемс" не було позбавлено права уповноважити іншого представника на участь у розгляді справи та забезпечити його явку в судове засідання;
- клопотання про відкладення розгляду справи підписано адвокатом Шевченком О.М., водночас матеріали справи містять ордер серії КС №572905 від 04.08.2020 на ім`я адвоката Симочука О.М., на представництво інтересів ТОВ "Аса Сістемс" у Північному апеляційному господарському суді без обмежень повноважень, який приймав участь в даній справі в суді апеляційної інстанції, що в свою чергу дає підстави стверджувати про наявність у позивача щонайменше двох повноважних представників;
- зазначаючи про введення військового стану представник позивача мав можливість взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду з використанням власних технічних засобів відповідно до статті 197 ГПК України, проте своїм правом не скористався;
- ТОВ "Аса Сістемс" було подано заперечення на апеляційну скаргу, а також надано пояснення в судовому засіданні 16.09.2021, тобто заявником клопотання висловлено власну позицію щодо суті спору;
- явка представників учасників провадження у справі обов`язковою не визнавалась, а їх неявка в свою чергу не перешкоджає вирішенню спору.
9.39.          Врахувавши наведені обставини, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу за наявними у ній матеріалами.
9.40.          У вказаному питанні колегія суддів враховує, що відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду. Крім того, розумність строків розгляду справи судом є однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.
9.41.          Оскільки явка представників сторін у судові засідання не була визнана судом апеляційної інстанції обов`язковою, позивач реалізував своє процесуальне право на подання суду власних пояснень (заперечень) щодо апеляційної скарги ТОВ "Лекском" та не довів існування обставин, які б об`єктивно перешкоджали розгляду справи апеляційним судом у судовому засіданні 22.06.2022 за наявними у ній матеріалами, колегія суддів відхиляє твердження касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції процесуального законодавства та обмеження права позивача на доступ до правосуддя і справедливий суд.
9.42.          Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").
9.43.          Незгода із рішеннями судів попередніх інстанцій не означає їх незаконність, як і не може вказувати на незаконність рішень їх негативні наслідки для скаржника, оскільки настання цих наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь однієї із сторін є звичайним, передбаченим господарським процесом, наслідком. Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати Суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами першої і апеляційної інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законне рішення суду лише через незгоду з ним скаржника з підстав суб`єктивного тлумачення його як незаконного.
9.44.          В контексті зазначеного Верховний Суд звертається до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", згідно з якими повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.
9.45.          За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
9.46.          З огляду на викладене у цій постанові, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що зазначені у касаційній скарзі доводи не є підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі судом апеляційної інстанції рішення, оскільки вони не доводять порушення або неправильного застосування під час розгляду справи норм матеріального та/або процесуального права.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
10.1.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
10.2.          Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
10.3.          Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. 

11. Щодо судових витрат
11.1.          Зважаючи на висновок Верховного Суду про залишення касаційної скарги без задоволення, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аса Сістемс" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 у справі №911/731/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О. В. Васьковський

Судді                                                                                В. Я. Погребняк

                                                                                Н. Г. Ткаченко