ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1125/22 Справа № 201/3756/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мельниченко С.П. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро

03 жовтня 2022 року суддя-доповідачка Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровського від 05 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП та провадження у справі щодо нього, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що інспектором патрульної поліції 13.06.2022 складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого, останній 29.04.2022 о 15 годині 00 хвилин, за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, біля будинку № 2, керуючи т/з «ВАЗ 21043», д/н НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований т/з «Lexus» д/н НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження у справі щодо нього закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального закону. Апелянт зазначає, що він заперечує на викладені в адміністративному протоколі обставини тому, як не допускав дородньо-транспортоної пригоди. Окрім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , крім протоколу складеного інспектором поліції Рядським Є.В., в наявності рапорт поліцейського, в якому останній лише вказує, про повідомлення про ДТП та виїзд на місце пригоди, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила лише про виявлення пошкодження автомобіля. Також до протоколу долучено пояснення ОСОБА_3 - співробітника ОСОБА_1 .

Також, апелянт посилається на те, що з наданих пояснень допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 неможливо встановити чи були підстави вважати, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля та чи саме цей автомобіль здійснив зіткнення, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими відомостями, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, до матеріалів долучено низької якості відеозапис з камери зовнішнього спостереження, при перегляді якого ані особу, що перебуває за керуванням автомобіля ані номера автомобіля не можливо розглянути. Також на наданому до суду диску, крім нерозбірливого відеозапису додано фото автомобіля ВАЗ 21043 н.з. НОМЕР_1 , на якому згідно показань свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні, ОСОБА_1 постійно перевозив працівників підприємства на якому вони працюють. Вказане фото зі слів інспектора Рядського Є.В. було вилучено з камер відео спостереження програми «Безпечне місто» з іншого кінця міста Дніпро, а тому невідомо з яких підстав було долучено на диск як доказ.

Тобто, в наданих до суду матеріалах не має жодного підтвердження щодо скоєння дорожньо-транспортної пригоди саме ОСОБА_1 та саме на автомобілі ВАЗ 21043, яким він міг би керувати.

З огляду на викладені обставини, на переконання апелянта, постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттюза відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 064239 від 13.06.2022 описаними вище;

-схемою місця дорожньо-транспортної події від 29.04.2022, на якій зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення та розташування транспортного засобу «Lexus» д/н НОМЕР_2 після ДТП;

-відеозаписом з місця ДТП на якому видно як автомобіль білого кольору марки ВАЗ 21043 рухається у дворі заднім ходом, допускає зіткнення за припаркованим автомобілем «Lexus», після чого автомобіль ВАЗ деякий час стоїть, а потім відновлює рух і покидає місце ДТП;

-поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 яка залишила припаркованим автомобіль «Lexus» в дворі будинку № 2 по пр. Дмитра Яворницького а через лдеякий час вийшла до авто і побачила пошкодження на ньому. Після чого взяла запис з камер спостереження;

-поясненнями свідка ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що 29.04.2022 зранку до нього підійшов ОСОБА_1 та попрохав надати ключі від автомобіля «ВАЗ 21043», д/н НОМЕР_1 , який перебуває у володінні свідка. Свідок дав ключі і ОСОБА_1 поїхав на автомобілі, а наступного дня зранку ключі від автомобіля лежали в його особистому кабінеті, а на автомобілі були виявленні пошкодження. Про те що сталося ДТП, він дізнався на наступний день від працівників поліції. Будь-хто інший не має доступу до ключів від вказаного автомобіля. Особисто ОСОБА_3 автомобілем не керує, оскільки не має водійського посвідчення.

Також, судом першої інстанції встановлено, що факт ДТП підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , факт того, що в цей день автомобілем ВАЗ керував саме ОСОБА_1 і ніхто інший, а також те, що на автомобілі ВАЗ маються пошкодження підтверджується свідком ОСОБА_4 , а додатково причетність ОСОБА_1 до подіїї підтверджується відеозаписом з камер спостереження та тим фактом, що ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_2 .

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість й достовірність наведених доказів та викладених обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає та стороною захисту таких надано не було.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи щодо керування ним транспортним засобом, за обставин, викладених у протоколах та як наслідок наявності в його діях складу зазначених правопорушень, то вони повністю спростовуються вищенаведеними доказами.

Так, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказана стаття є бланкетною нормою та відсилає до Правил дорожнього руху України, тому суд першої інстанції під час розгляду справи повинен встановити чи порушив положення ПДР України водій, який зазначений уповноваженою особою в протоколі про адміністративне правопорушення, що повинно бути підтверджено належними доказами.

Як видно з протоколів про адміністративні правопорушення, інспектором патрульної поліції зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. Пунктом 2.10 цих Правил, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських, вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

З аналізу вищенаведених норм закону слідує, що суб`єктом вказаних правопорушень, що закидаються ОСОБА_1 , є водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення протиправних дій, які ставляться їй у провину, та за які передбачено покарання у виді накладання адміністративного стягнення.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд вважає, що скарга сторони захисту не містить жодного обґрунтованого доводу, який би давав апеляційному суду об`єктивні підстави ставити під сумнів висновок суду першої інстанції про керуванням саме ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ 21043», д/н НОМЕР_1 та доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушенні, передбачених ст. 124 КУпАП і наявність в його діях складу цих правопорушеннь.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Разом з цим, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про закриття провадження у справі, застосувавши положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки правопорушення було вчинено ОСОБА_1 29.04.2022, тоді як постанова про визнання його винуватим за ст. 124 КУпАП винесена судом 05.09.2022, тобто поза межами строку накладання адміністративного стягнення, визначеного ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2022 року щодо ОСОБА_5 — залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                 О.В.Рябчун