ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року	Львів	Справа № 380/12087/20 пров. № А/857/13442/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді                                                Сеника Р.П.,  
суддів                                                                      Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 380/12087/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – ОСОБА_2 ,
час ухвалення рішення – 12.09.2022 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 12.09.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

на розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/12087/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №380/12087/20 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 в невиконанні умов контракту та наказу командувача Сухопутних військ ЗСУ від 11.11.2021 № 414 в частині припинення чинності контракту ОСОБА_1 з 30.11.2020. Визнано протиправним та скасовано п.18 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28 листопада 2020 року №280. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника команди роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року та ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 380/12087/20 залишено без змін.
26.08.2022 позивачем керуючись ст.ст. 382, 383 КАС України подано клопотання (вх. №55426) про постановлення окремої ухвали та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №380/12087/20 у якій просить суд:
-визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 під час виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року по справі №380/12087/20 щодо зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення мене ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року по справі №380/12087/20 за моїм позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення мене ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат;
-встановити Військовій частині НОМЕР_1 контроль за виконання рішення суду, шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 подати встановлений судом строк звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі №380/12087/20 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 380/12087/20 у задоволенні заяви відмовлено.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі, у зв`язку з передчасністю звернення заявника з відповідною заявою, оскільки відповідна оцінка діям відповідача надається органом Державної виконавчої служби, у провадженні якого перебуває відкрите виконавче провадження за заявою ОСОБА_1 .
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не виконує рішення суду, а тому заява є обгрунтованою та підлягає до задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право  суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами (вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №  802/357/17-а).
Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а виконання рішення забезпечується, зокрема, і шляхом встановлення судового контролю у вигляді подання звіту про виконання судового рішення.
На думку суду апеляційної інстанції, встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті позовних вимог попереджує неналежне виконання відповідачем обов`язків, що виникли внаслідок задоволення позовних вимог позивача.
Суд апеляційної інстанції вказує на те, що зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.
У матеріалах справи відсутні та позивачем не надано доказів того, що після отримання відповідачем оскаржуваного рішення таке ним не виконується.
Разом з тим, як правильно зазначив суд першої інстанції, на виконання вказаного рішення видано виконавчі листи та постановою від 03.06.2022 відкрито виконавче провадження.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Законом України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішень суду, які орган виконавчої служби застосовує у випадку невиконання рішення суду у добровільному порядку.
Суд зазначає, що держава забезпечує виконання судових рішень, що виявляється в існуванні окремого державного інституту, який передбачає виконання рішень суду, що набрали законної сили у примусовому порядку у випадку невиконання боржниками таких рішень у добровільному порядку.
Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа а момент звернення представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду не закінчено.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачем вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження».
Доказів наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень (передбаченим ст. 249 КАС України), на виконання  рішення суду, або порушення прав позивача, а також доказів закінчення виконавчого провадження позивачем не надано, внаслідок чого подана заява про постановлення окремої ухвали з вимогою про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 під час виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року по справі №380/12087/20 щодо зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення мене ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року по справі №380/12087/20 за  позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виключення ОСОБА_1 - лейтенанта військової служби за контрактом заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти матеріального забезпечення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, датою - після проведення з ним усіх необхідних розрахунків, з врахуванням здійснених виплат задоволенню не підлягає.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримано норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 380/12087/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 21.11.2022 року