П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2822/21 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Польовий О.Л. 
Суддя-доповідач:  Гонтарук В. М. 
24 жовтня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Матохнюка Д.Б.  Білої Л.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області та Державної податкової служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Строй- Сервіс-999" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової  служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової  служби України
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області та ДПС України щодо внесення до електронного кабінету, відповідної інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної податкової служби, інформації про наявність у ПП "Строй-Сервіс-999" грошового зобов`язання на підставі податкових повідомлень-рішень від 26.02.2021 №0013220701, від 27.09.2018 №0009491402, від 27.09.2018 №0009501402, що є скасованими;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області та ДПС України виключити з електронного кабінету відповідної інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної податкової служби інформацію про наявність у ПП "Строй-Сервіс-999" грошового зобов`язання, оформленого податковими повідомленнями-рішеннями від 26.02.2021 №0013220701, від 27.09.2018 №0009491402, від 27.09.2018 №0009501402, що є скасованими та інформацію про пеню, нараховану за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2021, у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року касаційну скаргу Приватного підприємства «Строй-Сервіс-999» задоволено частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №560/2822/21 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального права просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційних скарг апелянти послались на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на їх думку, призвело до неправильного вирішення спору.
05 вересня 2022 року до суду від позивача надійшла заява, в якій зазначено про безпідставність доводів апеляційних скарг.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 серпня 2022 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг та відзиву, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що ПП "Строй-Сервіс-999" звернулось із скаргою від 14.10.2018 №71/18 до ДФС України, в якій просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.09.2018 №0009491402, від 27.09.2018 №0009501402, від 27.09.2018 №0009511402, від 27.09.2018 №00095414102, від 27.09.2018 №0009551402, від 27.09.2018 №0009561402, від 27.09.2018 №0009591402, від 27.09.2018 №0009571402, від 27.09.2018 №0009581402, від 27.09.2018 №0219161308, від 27.09.2018 №0219201308, від 27.09.2018 №0219181308.
Згідно з рішенням про продовження строку розгляду скарги від 02.11.20218 №35764/6/99-99-11-01-01-25 ДФС України повідомила позивача, що розгляд матеріалів скарги буде проводитись у відкритому засіданні 26.11.2018, і вирішила продовжити строк розгляду скарги до 15.12.2018 включно.
У копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу, наданій позивачем є ознаки виправлення щодо дати подання - 02.11.2018, яке отримано - 08.11.2018, при цьому, відповідно до копії скріншоту реєстраційної контрольної (моніторингової) картки, поштове відправлення здійснене - 02.11.2018.
Відповідно до рішення про результати розгляду скарги від 13.12.2018 №40265/6199-11-04-01-25 за підписом директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Антоненко І.Л., ПП "Строй-Сервіс-999" повідомлене, що рішенням ДФС України від 02.11.2018 №35764/6/99-99-11-01-01-25 було продовжено строк розгляду скарги до 15.12.2018 та відмовлено у задоволенні скарги про скасування податкових повідомлень-рішень.
Наказом ДФС України від 05.10.2017 №664, зокрема, уповноважено Антоненко І.Л. на підписання рішень про результати розгляду скарг платників податків у межах компетенції Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження та рішень про розгляд скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, що подані в адміністративному порядку.
На запит адвоката Захаркевича О.В. від 15.02.2021 №012/21-а ДПС України надала запитувану інформацію та повідомила, зокрема, що документи, які підтверджують відправлення рішення про продовження строку розгляду скарги, а саме: фіскальний чек та реєстр поштових відправлень можуть перебувати у ДФС України. Оригінали списків поштових відправлень ДФС, поштових квитанцій (фіскальних чеків) АТ "Укрпошта" ВПЗ 04053 за 2018 рік до ДПС не передавались.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України (далі - ПК) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.
Відповідно до ст.16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідно до п.55.1 ст.55 ПК України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.
Приписами пункту 56.1 ст.56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до п.56.9 ст.56 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.
Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.
Згідно з п.56.10 ст.56 ПК України, рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.
Відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
З матеріалів справи встановлено, що позивач не оскаржував, як Рішення про продовження розгляду скарги №35764/6/99-99-11-01-01-25 від 02.11.2018, так і Рішення про результати розгляду скарги №40265/6199-11-04-01-25 від 13.12.2018, проте реалізував в 2019 році своє право на судове оскарження податкових повідомлень - рішень на які ним було подано скаргу.
Тобто, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що вказані обставини спростовують доводи позивача про порушення відповідачів при адміністративному оскарженні в 2018 році податкових повідомлень-рішень, а саме виправлення у повідомленні про вручення поштового відправлення, відсутності повноважень у директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Антоненко І.Л. на підписання Рішення про продовження розгляду скарги №35764/6/99-99-11-01-01-25 від 02.11.2018.
Зокрема, щодо внесення відповідачами до електронного кабінету, відповідної інтегрованої картки та інших інформаційних систем Державної податкової служби, інформації про наявність у Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999" грошового зобов`язання на підставі податкових повідомлень-рішень від 26.02.2021 №0013220701, від 27.09.2018 №0009491402, від 27.09.2018 №0009501402, потрібно враховувати судові рішення у справі №560/217/19.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.05.2019, яке залишене в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019, адміністративний позов Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999", в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 27.09.2018 №0009491402 та №0009501402, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 27.09.2018 №0009491402, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 5011247,00 грн (основний платіж - 4108140,00 грн, штрафні (фінансові санкції - 903107,00 грн). Податковим повідомленням-рішенням від 27.09.2018 №0009501402, позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 589760,00 грн (основний платіж 471808,00 грн, штрафні (фінансові санкції) 117952,00 грн).
Постановою Верховного Суду від 04.03.2020 було частково задоволено касаційні скарги Приватного підприємства "Строй - сервіс-999" та Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 27.09.2018 року №0009491402, яким Приватному підприємству "Строй - сервіс-999" донараховано податкові зобов`язання з податку на прибуток у сумі 186672 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 43294 грн, та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 27.09.2018 №0009501402, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Також, згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.09.2020, яке залишене в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021, відмовлено у задоволенні позовних вимог приватного підприємства "Строй - сервіс - 999" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 27.09.2018 №0009491402 в частині нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 186672 грн та штрафних санкцій в сумі 43294 грн і №0009501402.
Відповідно до ухвали Верховного Суду від 18.05.2021 повернуто касаційну скаргу Приватного підприємства "Строй - сервіс - 999" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.09.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 у справі №560/217/19.
Таким чином, в силу набрання постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від  10 лютого 2021 року законної сили, грошові зобов`язання стали узгодженими та такими, що підлягають сплаті.
Тобто, колегія суддів зауважує, що станом на день розгляду справи судом першої інстанції за позивачем рахується борг згідно податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 27.09.2018 року №0009491402.
Також слід зазначити, що наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 був затверджений Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок №422), який визначав організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
Приписами пункту 2 розд.1 Порядку №422 було визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.
Разом з тим, з 05.04.2021 діє Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5, відповідно до п. 2 гл. 1 розд. 5 якого, формування первинних показників за результатами контрольно-перевірочної роботи: 1) відображення в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, сум нарахування (зменшення) грошового зобов`язання платежів, сум єдиного внеску, зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету, зокрема у зв`язку із використанням права на податкову знижку, або від`ємного значення суми податку на додану вартість, зменшення/збільшення сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, сум нарахування пені з податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору здійснюється на підставі податкових повідомлень-рішень, рішень щодо єдиного внеску, форми яких затверджені відповідним нормативно-правовим актом.
Податкове повідомлення-рішення / рішення щодо єдиного внеску формується за кожним окремим податком, збором та єдиним внеском разом зі штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу України, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
У разі зменшення територіальним органом ДПС суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.
У разі заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, окремі податкові повідомлення-рішення надсилаються (вручаються) платникам податків лише у випадках, коли зазначене заниження або завищення не враховано під час винесення інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що грошові зобов`язання позивача стали узгодженими, відповідно до вимог п.56.18 ст.56 ПК України, після набрання законної сили рішення суду у справі №560/217/19, зокрема, згідно з постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021, і контролюючим прийнято нове податкове повідомлення рішення №0013220701 від 26.02.2021, і були відображені в інформаційних системах контролюючого органу.
Тобто, за результатом адміністративного та судового оскарження, контролюючий орган не порушив вимоги ПК України та Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щодо відображення зобов`язань платника податків, які були визначені податковими повідомленнями - рішеннями  від 27.09.2018 №0009491402, від 27.09.2018 №0009501402, від 27.09.2018 №0009511402, від 27.09.2018 №00095414102, від 27.09.2018 №0009551402, від 27.09.2018 №0009561402, від 27.09.2018 №0009591402, від 27.09.2018 №0009571402, від 27.09.2018 №0009581402, від 27.09.2018 №0219161308, від 27.09.2018 №0219201308, від 27.09.2018 №0219181308, від 26.02.2021 №0013220701, тому відповідно немає його протиправних дій щодо цього та підстав для зобов`язання вносити зміни, як просить позивач.
Скасовуючи рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №560/2822/21 та направляючи справу на новий розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій надали поверхову оцінку доводам позивача про те, що рішення про продовження строку розгляду скарги від 02.11.2018 №35764/6/99-99-11-01-01-25 прийняте уповноваженою особою контролюючого органу поза межами встановленого пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України 20-денного строку, оскільки згідно з штампом на повідомленні про вручення міститься дата 08.11.2018. Також отримана відповідь Головного управління ДПС у Хмельницькій області на адвокатський запит від 15.02.2021 №012/21-а від 26.02.2021 №4646/6/99-00-06-02-02-06 не містить доказів (фіскальних чеків та реєстрів поштового відправлення) щодо скерування ДФС України рішення про продовження строків розгляду засобами поштового зв`язку 02.11.2018. Долучене ж до зазначеної відповіді рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. №119) містить виправлення у графі «дата відправлення» та відкореговано вихідний номер відправлення.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення ДФС України від 02.11.2018 №35764/6/99-99-11-01-01-25 про продовження строку розгляду скарги не було направлено позивачу в строк, встановлений п.56.8 ст.56 ПКУ, а тому, скарга вважається задоволеною відповідно до вимог абз.З п.56.9 ст.56 ПКУ. згідно якого скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20- денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.
Дану обставину суд встановив не на підставі досліджених доказів, а врахувавши положення частини 2 статті 77 КАСУ, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.11 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та зперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Однак позивач, зазначаючи підставою позовних вимог надіслання ДФС України рішення про продовження строку розгляду скарги поза межами строку, встановленого п.56.8 ст.56 ГІКУ. обмежився лише наданням відповіді ДІІС України на адвокатський запит про неможливість надання інформації у зв`язку з тим, що документи, які підтверджують відправлення рішення про продовження строку розгляду скарги, а саме: фіскальний чек та реєстр поштових відправлень, можуть перебувати в Державній фіскальній службі України.
При цьому, позивачем ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано суду конверт, в якому було надіслано йому рішення про продовження строку розгляду скарги від 02.11.2018 №35764/6/99-99-1 1-01-01-25.
В свою чергу, Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підтвердження надіслання рішення про продовження розгляду скарги від 02.11.2018 №35764/6/99-99-11-01-01-25 було надано суду лист ДФС України від 24.05.2021 №6758/5, згідно якого за результатами аналізу директорій «Кореспондент» реєстраційно- моніторингових карток вихідної кореспонденції у відповідних картотеках СЕД за 2018 рік рішення про продовження строку розгляду скарги ГІН «Строй-Сервіс-999» направлено 02.11.2018 поштою з повідомленням про вручення (тобто, в межах 20-денного строку). На підтвердження вказаного апелянтом додано скриншот реєстраційно-контрольної (моніторингової) картки.
Колегія суддів звертає увагу, що в копії рекомендованого повідомлення, яке міститься в матеріалах справи,  в графі «дата вручення» відсутні виправлення, зазначено дату 08.11.2018. Водночас, позивачем не заперечується факт отримання ним рішення про продовження розгляду скарги від 02.11.2018 №35764/6/99-99- 11-01-01-25 саме 08.11 2018.
Зважаючи на те, що останнім днем 20-денного строку надіслання на адресу платника податків рішення про продовження строків розгляду скарги є 05.11.2018 (скарга подана 15.10.2018), вище перелічені докази в сукупності підтверджують надіслання позивачу рішення про продовження розгляду скарги від 02.11.2018 №35764/6/99-99-11-01-01-25 в межах строку, встановленого гі.56.8 ст.56 ПК України.
Також, підставою задоволення позову суд першої інстанції вказав, що рішення про продовження строків розгляду скарги від 02.11.2018 №35764/6/99-99-11-01-01-25 підписане не уповноваженою особою, так як відповідно до оприлюдненого Переліку уповноважених осіб на 2018 рік, начальнику відділу організації правового супроводження іншої категорії спорів Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Антоненко 1.Л. надане право на підписання рішень про результати розгляду скарг платників Разом з цим, в Антоненко І.Л. відсутні повноваження на підписання рішень про продовження термінів розгляду такої скарги.
З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів  не погоджується з огляду на слідуюче.
Наказом ДФС України від 05.10.2017 року за №664 «Про надання повноважень» уповноважено на право підписання рішень про результати розгляду скарг платників податків у межах компетенції Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження (за виключенням рішень, що стосується порушення вимог КУпАП) та рішень про розгляд скарг на вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та рішень про нарахування пені та накладення штрафу, що подані в адміністративному порядку, начальника відділу організації правового супроводження іншої категорії спорів Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Антоненко І.Л.  
Відповідно до П. 14.1,137-1 ст. 14 ПК України уповноважена особа контролюючого органу  посадова (службова) особи контролюючого  органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому ним Кодексом.
При цьому відповідно до п.20.4 ст. 20 ПК України керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реатізує державну податкову та митну політику.
Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, іншим законодавством, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи.
Наказом ДФС України від 05.10.2017 року за №664 «Про надання повноважень» уповноважено на право підписання рішень про результати розгляду скарг платників податків у межах компетенції Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження (за виключенням рішень, що стосується порушення вимог КУпАП) та рішень про розгляд скарг на вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та рішень про нарахування пені та накладення штрафу, що подані в адміністративному порядку, начальника відділу організації правового супроводження іншої категорії спорів Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження Антоненко І.Л.
Відповідно до пункті 2, 3, 4 розділу VII Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого Наказом Мінфіну від 21.10.2015 №916 (даті - Порядок №916), контролюючий орган зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України), або надати йому під розписку.
Керівник контролюючого органу (заступник керівника або інша уповноважена посадова особа) може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад двадцятиденний строк, визначений в пункті 2 цього розділу, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного в пункті 2 цього розділу.
Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (заступника керівника або іншої уповноваженої посадової особи), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, що настає за останнім днем зазначених строків.
Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якіїю рішення керівника контролюючого органу (заступника керівника або іншої уповнова женої посадової особи) про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення двадцятиденного строку.
Отже, за результатами розгляду скарги платника податку відповідно до Порядку №916 контролюючий орган приймає два види рішень: вмотивоване рішення або рішення про продовження строку розгляду скарги.
Враховуючи вищезазначені правові норми колегія суддів приходить до висновку, що   ОСОБА_1 Наказом ДФС України від 05.10.2017 року №664 «Про надання повноважень» була уповноважена на право підписання всіх видів рішень про результати розгляду скарг, в тому числі рішень про продовження строку розгляду скарги.
Колегія суддів вважає за необхідне ще раз наголосити, що позивач не оскаржував, як рішення про продовження розгляду скарги №35764/6/99-99-11-01-01-25 від 02.11.2018, так і рішення про результат розгляду скарги №40265/6199-11-04-01-25 від 13.12.2018 водночас реалізував в 2019 році своє право на судове оскарження податкових повідомлень - рішень на які ним було подано скаргу. Вказані обставини, спростовують доводи позивача про порушення при адміністративному оскарженні в 2018 році податкових повідомлень - рішень.
Більше того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішення про продовження розгляду скарги та рішення про результати розгляду скарги, не є предметом судового розгляду у даній адміністративній справі.
Таким чином, суд вважає, що позивач не довів позовні вимоги, а суб`єкти владних повноважень, які заперечують проти позову, довели правомірність відображення в інформаційних системах контролюючого органу інформації про наявність у Приватного підприємства "Строй-Сервіс-999" грошового зобов`язання на підставі податкових повідомлень-рішень від 26.02.2021 №0013220701, від 27.09.2018 №0009491402, від 27.09.2018 №0009501402, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, у зв`язку з чим адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Судова колегія наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Разом з тим судом першої інстанції не було враховано та не здійснено належного дослідження сукупності наявних в матеріалах справи доказів, що стосуються спірної заборгованості за Договором з урахуванням правил та критеріїв оцінки доказів та не було вчинено жодних дій для витребування відповідних доказів, у зв`язку з чим суд прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
Статтею 242 КАС України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява  28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A  18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задоволення усіх вимог п. 1 ст. б Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-И).
У силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги Головного управління ДПС у Хмельницькій області та Державної податкової служби України задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Строй- Сервіс-999"  до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Матохнюк Д.Б.    Біла Л.М.