УХВАЛА

07 листопада 2022 року  
м. Київ

справа №280/12008/21
адміністративне провадження №К/990/29633/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2022 та постанову Третього  апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі № 280/12008/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 22.02.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022, відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у справі № 280/12008/21.
24.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені вище  рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанцій, відповідно, з підстав, визначених пунктами 3 та 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
В обґрунтування права на касаційне оскарження позивач зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення частини другої статті 16 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», положення статей 1, 3, 14, частини першої статті 15, частини першої та другої статті 16, статті 20, пункту «е» частини першої статті 25, статті 28 Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр», статті 111 Земельного кодексу України, а висновок Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах - відсутній, а також те, що суди попередніх інстанцій в порушення норм процесуального права не дослідили зібраних у справі доказів; встановили обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою дають підстави для висновку про  наявність обставин, визначених пунктами  3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що в свою чергу є підставою для відкриття касаційного провадження для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів,  наведених скаржником на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.
Керуючись статтями 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.02.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі № 280/12008/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Витребувати із Запорізького окружного адміністративного суду справу № 280/12008/21 за вищевказаним позовом.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
Л.Л. Мороз 
 Л.В. Тацій ,
Судді Верховного Суду