Справа № 936/1239/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        07 листопада 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю.,
з участю секретаря: Ігнатко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Повідайчик Олег Іванович на рішення Воловецького районного суду від 21 березня 2022 року у справі № 936/1239/21 (Головуючий: Софілканич О.А.) 

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок у порядку спадкування, мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_1 помер і після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. За життя батько позивача своїх спадкових прав не оформив і з метою оформлення спадщини, представник позивача, в інтересах ОСОБА_1 звернувся в нотаріальну контору, однак, постановою державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 23.11.2021 року було відмовлено у видачі на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві ОСОБА_1 , а також те, що спадщину ймовірно прийняв інший син спадкодавця ОСОБА_4 (брат позивача). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, від прийняття спадщини позивач не відмовлявся і просив суд визнати за позивачем ним право власності у порядку спадкування за законом, на домоволодіння – житловий будинок літерою «А» загальною площею 90,81 кв.м., житловою площею 44,93 кв.м. з обслуговуючими будівлями та спорудами (літня кухня – під літ. «Б», господарські будівлі – літ. «Д», гараж – під літ. «Г», вбиральня – під літ. «В», колодязь – під літ. «К», огорожа, хвіртка, ворота №1-2), які розташовані за адресою  АДРЕСА_1 .
Рішенням Воловецького районного суду від 21 березня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Повідайчик О.І. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд помилково застосував до спірних правовідносин Інструкцію про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66, затвердженого заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р., яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 (0031-96) від 13.12.1995 року. Даною Інструкцією було передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції) у тому числі й на підставі записів у по господарських книгах (пункт 20 Інструкції). Законодавством, чинним на час будівництва житлового будинку не було передбачено можливості та порядку реєстрації права власності на житло в сільських населених пунктах, а підтвердження останнього були записи в погосподарських книгах. Записи в книгах по господарського обліку визнавались актами органів влади (публічними актами), якими підтверджувалося право власності громадян на житлові будинки. Спірний житловий будинок побудований у 1968 році і не належить до самочинного будівництва, так як індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року, якщо їх відповідність вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил підтверджується технічним паспортом складеним за результатами технічної інвентаризації. Суд першої інстанції залишив поза увагою технічний паспорт на будинок, не надав йому правової оцінки і не застосував до спірних правовідносин пункт 3.11 Порядку № 95, який регламентує спірні правовідносини, а застосував до них положення Інструкції від 31.01.1966 р., якими не регулювалися відносини оформлення права власності на будинок в сільських населених пунктах, та не врахував положення зазначеної Інструкції.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Повідайчик О.І., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.
При зверненні в суд із позовом представник позивача зазначав, що за життя спадкодавець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , побудував та був власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Даним будинком спадкодавець володів разом із ОСОБА_3 .. У ході життя, цей будинок перебудовувався, щодо нього проводилася реконструкція, облаштування, добудови і в результаті чого, відповідний будинок був розділений на два окремі дворогосподарства за № 152 та АДРЕСА_1 та об лаштовані окремі входи до будинку.
Рік Забудови вищезазначених дворогосподарств – 1968 рак.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 24.12.1977 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 1954 р.н. – помер, і після його смерті відкрилася спадщина відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України на спадкове майно, зокрема житловий житловий будинок з прилеглими обслуговуючими господарськими будівлями та спорудами за адресою  АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою, виданою виконкомом Нижньоворітської сільської ради 08.10.2021 року за № 701 у дворогосподарстві  АДРЕСА_1 , зареєстровані син ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_5 , онук ОСОБА_6 однак, на день смерті спадкодавця ОСОБА_1 у дворогосподарстві ніхто не проживав.
Постановою державного нотаріуса Воловецької державної нотаріальної контори Дідренцел В.Т. від 23 листопада 2021 року встановлено, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, як в 1/1(цілій) частці так і в 1/2(одній другій) частці на спадковий житловий будинок з прилеглими обслуговуючими господарськими будівлями та спорудами у зв`язку з тим, що серед необхідних для вчинення цієї нотаріальної дії документів, відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, виданий на ім`я батька спадкоємця - ОСОБА_1 , а також у звязку з тим, що спадщину вищевказаного спадкодавця, крім сина спадкодавця ОСОБА_1 , ймовірно прийняв також і інший син вищевказаного спадкодавця – ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , що випливає зі змісту копії довідки, виданої виконавчим комітетом Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 08.10.2021 року за № 701, який у встановлений законом строк не подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини батька.
Разом з тим, у матеріалах справи наявна копія нотаріально посвідченої заяви рідного брата ОСОБА_4 від 25 листопада 2021 року про те, що він спадщину по смерті батька  ОСОБА_1  не приймав та спільно із батьком не проживав, на спадкове майно не претендує і така не подавалась ним до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК україни.
Сторонами в цивільному процесі є позивач особа, яка вважає, що її цивільне право порушене, та яка пред`явила вимогу про захист порушеного права і відповідач, особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач, і яка виходячи із заявленої останнім правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом, у результаті задоволення якого повинна вчинити відповідні дії (утриматися від таких) з метою поновлення прав позивача (ст.ст. 42, 48, 49 ЦПК України).
За загальним процесуальним правилом суд повинен сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість, незалучення кого-небудь із них до розгляду справи, як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
У позовній заяві ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на домоволодіння і суд першої інстанції не з`ясував кого спадкоємців, які повинні були бути залучені до участі у справі, так як ОСОБА_4 у встановлений строк передбачений ст. 1270 ЦК України не звертався до нотаріальної контори про відмову від спадщини за померлим батьком ОСОБА_1 .
Наявна заява про визнання права власності у порядку спадкування за законом за своїм братом ОСОБА_1 не може бути взято до уваги, оскільки ОСОБА_4 не залучений до участі у справі, що дає йому підставу для визнання ним позову.
Оскільки, справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному суб`єктному складі, в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідача в порядку ст. 51 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду, рішення суду першої інстанції згідно з п.4 ч. 3 ст. 376 ЦПК україни слід скасувати та ухвалити по даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокта Повідайчик Олег Іванович задовольнити частково.
Рішення Воловецького районного суду від 21 березня 2022 року скасувати.
У позові ОСОБА_1 до Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок у порядку спадкування відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 15 листопада 2022 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой