Ухвала   
                           
01 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 205/7254/18
провадження № 61-1043св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., Каратаєвої Л. О.,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (далі - ТОВ «Автокредит Плюс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання довіреності, договору купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна та про реєстрацію транспортного засобу.
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 28 липня 2020 року у позові відмовив.
На рішення місцевого суду ТОВ «Автокредит Плюс» подало апеляційну скаргу. 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Автокредит Плюс» задовольнив частково. 
Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року скасував, ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. 
Визнав недійсною довіреність, видану від імені ТОВ «Автокредит Плюс», якою уповноважено ОСОБА_1 зняти з обліку та продати автомобіль марки Skoda Oktavia А5, колір сірий, кузов НОМЕР_1 , державний номер: НОМЕР_2 , рік випуску 2012, з моменту її вчинення.
Визнав недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Skoda, модель: Oktavia А5. рік випуску: 2012, тип ТЗ: хетчбек-В, код кольору-колір: 8-сірий, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , оформлений довідкою-рахунком від 25 липня 2014 року серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 .
У решті позову відмовив. 
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Автокредит Плюс» судовий збір у розмірі 6 536,42 грн.
У касаційній скарзі, поданій у січні 2021 року до Верховного Суду, ТОВ «Автокредит Плюс», посилаючись неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить: скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності на автомобіль, витребування майна та його реєстрації за позивачем, у цій частині ухвалити нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог; у решті постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року залишити без змін; судові витрати покласти на відповідачів.
Верховний Суд ухвалою від 27 січня 2021 року відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу. 
Підставою для відкриття касаційного провадження є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме застосування судом апеляційної інстанції статей 387, 388 ЦК України у подібних правовідносинах без врахування висновків щодо застосування цих норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 711/5328/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 757/36411/17-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 759/13986/17-ц.
У вересні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання довіреності, договору купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна та про реєстрацію транспортного засобу призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді:  	С. Ю. Мартєв   В. В. Сердюк   І. М. Фаловська