УХВАЛА

17 листопада 2022 року 
м. Київ

cправа №  917/1372/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Берднік І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Виповського Олексія Івановича 
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 (у складі колегії суддів: Зубченко І.В. (головуючий), Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.)
у справі № 917/1372/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Виповського Олексія Івановича
до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, Селянського фермерського господарства «Татіана», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
про визнання протиправною і скасування державної реєстрації земельних ділянок і зобов`язання поновити запис про земельні ділянки,
ВСТАНОВИВ: 
31.10.2022 Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) Виповський О.І. подав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 у справі № 917/1372/20.
Касаційну скаргу ФОП Виповського О.І. оформлено з порушенням вимог, установлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Однак документів, що підтверджують сплату судового збору, до касаційної скарги ФОП Виповського О.І. не додано.
Натомість скаржник, покликаючись на те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги у справі № 917/1372/20 перевищує 5% розміру річного доходу позивача за попередній рік, просить Суд відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 
або 
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Тобто законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Що ж до самих умов, визначених у статті 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.
Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, які перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного     доходу,     та до позивачів, що мають певний соціальний статус.
Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8 вказаного Закону, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про     судовий збір» перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення,     є вичерпним.
Системний аналіз змісту норм зазначеної статті вказує на те, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про     судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).
Із огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що приписи пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про     судовий збір» поширюються на окремі категорії -     позивачів, які є фізичними особами.
Зважаючи на це, підстави для задоволення клопотання ФОП Виповського О.І. про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №917/1372/20 відсутні, оскільки        позивачем у цій справі є фізична особа-підприємець, а предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Близька за змістом правова позиція щодо застосування положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про     судовий збір» викладена в постанові Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20 та в ухвалах Верховного Суду: від 11.06.2021 у справі № 906/979/20, від 21.12.2021 у справі № 913/104/21, від 17.05.2022 у справі № 924/814/21.
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
«Право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).
Ураховуючи зазначене, у задоволенні клопотання ФОП Виповського О.І. про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити. 
Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
Таким чином, зважаючи на предмет касаційного оскарження, за подання цієї касаційної скарги скаржникові слід сплатити судовий збір у розмірі 46    244,00 грн і надати Суду документ, що підтверджує сплату судового збору. 
Реквізити для сплати судового збору: 
Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783
Банк отримувача  - Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007
Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»
Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________    (ПІБ чи назва установи, організації позивача),    на рішення від ______    (Дата оскарження справи)    у справі _________    (Номер справи),    ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд)(назва суду, де розглядається справа).
Відповідно до частини 2 статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи те, що касаційну скаргу ФОП Виповського О.І. оформлено з порушенням вимог, установлених пунктом 2 частини 4 статті 290 ГПК, цю скаргу слід залишити без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків.
За змістом частини 2 статті 174 ГПК в ухвалі про залишення скарги без руху зазначаються, зокрема, недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення.
Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом подачі документа, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 ГПК, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Виповського Олексія Івановича про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.
2. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Виповського Олексія Івановича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 у справі №917/1372/20 залишити без руху.
3. Надати скаржникові строк для усунення недоліків касаційної скарги до 16.12.2022, але не пізніше 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                         І. С. Берднік