П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/15204/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Михайлов О.О. 
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
07 грудня 2022 року                                                             м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду  України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В жовтніі 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення при переведенні з 27.06.2018 позивача на пенсію по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки та визначення доплати за понаднормовий стаж в розмірі 13% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність з 01.09.2015;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 27.06.2018 ОСОБА_1 перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії і визначити доплату за понаднормовий стаж в розмірі 13% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2018 та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Ухвалами Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2022 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27.06.2018 по 22.04.2021, в іншій частині відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2022 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо проведення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 по інвалідності у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки при розрахунку заробітку для обчислення пенсії та визначення доплати за понаднормовий стаж в розмірі 13% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність з 01.09.2015.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій з 23.04.2021 здійснити нарахування та виплату пенсію ОСОБА_1 по інвалідності у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2016-2017 роки при розрахунку заробітку для обчислення пенсії та визначити доплату за понаднормовий стаж в розмірі 13% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2018, з урахуванням виплачених сум.
Не погодившись з рішення суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить змінити в абзаці 3 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від  22.07.2022 дату з якої необхідно перерахувати пенсію, "23.04.2021" на "27.06.2018". Апеляційна скарга подана позивачем з тих підстав, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі від 30.06.2022 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог з 27.06.2018 по 22.04.2022 є передчасними.
Головне управління ПФУ в Хмельницькій області не погодившись з рішення суду першої інстанції звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до 27.06.2018 позивач отримувала пенсію по інвалідності, тому підстав для врахування показника середньої заробітної плати в галузях економіки України за 2016-2017 роки. Зазначає, що визначаючи розмір пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки із подальшим збільшенням згідно законодавства діяло виключно в межах чинного законодавства.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.  
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що позивач отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".
З 27.06.2018 Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області призначило позивачу пенсію по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При призначенні пенсії за віком відповідач застосував середній заробіток за попередні роки (2014-2016) з відповідними коефіцієнтами. Розмір доплати за понаднормовий стаж визначено з урахуванням прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність з 01.09.2015.
Не погоджуючись з таким розрахунком, позивач звернулася з позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції враховуючи, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, та те, що позивачу пенсія відповідно до Закону №1058-IV призначається та розраховується вперше з 27.06.2018, дійшов висновку, що при обчисленні пенсії по інвалідності вперше відповідно до Закону № 1058-IV слід застосувати показник середньої заробітної плати(доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (відповідно до п.4-4 розділу ХV Закону № 1058-IV з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки).
Суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача відносно неправильного визначення показнику середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки вони призвели до обчислення пенсії позивача відповідно до Закону №1058-IV у значно меншому розмірі.
Щодо розміру збільшення пенсії за понаднормовий стаж, суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Оскільки, як судом вже було зазначено раніше, позивачу пенсію відповідно до Закону №1058-IV призначається та розраховується вперше з 27.06.2018, то при розрахунку розміру збільшення пенсії за понаднормовий стаж відповідач був зобов`язаний використовувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.01.2018, а не 01.09.2015.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини 1 статті 9 Закону України до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини 2 статті 40 Закону України №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Водночас частини 3 статті 45 Закону України №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частини 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства колегія суддів дійшла висновку, що частиною 3 статті 45 Закону України №1058-IV встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.
Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України №1058-IV.
Однак, суд звертає увагу апелянта, що у випадку із заявою позивача мало місце призначення пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відтак, суд зазначає, що застосування відповідачем частини 3 статті 45 Закону України №1058-ІV до спірних правовідносин є неправомірним.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 (провадження №К/9901/43912/18) та від 18.01.2019 у справі №577/5237/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21869/18), від 19.01.2022 у справі №528/639/17.
Згідно ст. 40 Закону України №1058-ІV, тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
В абз. 2 пп. 4-4 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІV встанволено, що з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Відповідно до матеріалів справи згідно поданої позивачем заяви з 27.06.2018 позивачу призначена пенсія відповідно до Закону №1058-IV, розмір пенсії розраховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки (3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо щодо проведення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 по інвалідності у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки при розрахунку заробітку для обчислення пенсії, зобов`язавши останнього здійснити нарахування позивачу з 23.04.2021 по інвалідності у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2016-2017 роки при розрахунку заробітку для обчислення пенсії, та провести виплату з урахуванням виплачених сум.
Щодо розміру збільшення пенсії за понаднормовий стаж, суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Оскільки, як судом вже було зазначено раніше, позивачу пенсію відповідно до Закону №1058-IV призначається та розраховується вперше з 27.06.2018, то при розрахунку розміру збільшення пенсії за понаднормовий стаж відповідач був зобов`язаний використовувати розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.01.2018, а не 01.09.2015.
Розміри прожиткового мінімуму в Україні згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2018 по 30.06.2018 становив 1373,00 грн.
Враховуючи те, що позивач переведена на пенсію відповідно до Закону №1058-IV з 27.06.2018, доплата за понаднормовий стаж визначається в розмірі 13% від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність з 01.01.2018 та становить 178,49 грн. (1373 грн. х 13%).
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог. 
Оскільки, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Крім того, враховуючи, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.06.2022, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022,  позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 27.06.2018 по 22.04.2021, апеляційна скарга позивача на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.07.2022 задоволенню не підлягає.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду  України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до   ст. 325 КАС України   та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Гонтарук В. М.