КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                     
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8131/2022     
справа № 362/3433/21

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 3 жовтня  2022 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                         Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
 
Розглянувши  в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У грудні 2020 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» звернувся з позовною заявою до  відповідача ОСОБА_1 , у якій просив стягнути заборгованість за використану електричну енергію у розмірі  45722, 32 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на підставі укладеного між ними договору відповідач є споживачем електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 ,  вказав, що за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Посилався на те, що відповідач порушує вимоги Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правила роздрібного ринку електричної енергії, оскільки не проводить оплату за використану електричну енергію, внаслідок чого має відповідну заборгованість
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто  з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» заборгованість за договором постачання електричної енергії у розмірі 45272, 32 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» судовий збір у розмірі 2270, 00 грн.
Не погодившись з рішенням суду, 14.06.2022 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення ухвалене  на неповно встановлених обставинах справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вузол обліку лічильників відповідача був від`єднаний від споживання електроенергії, оскільки з 20.07.2013 року він не мав об`єктів, які використовували електроенергію. У зв`язку з чим договір користування електричною енергією з АТ «Київобленерго», на той час постачальником та транспортувальником, припинив свою дію. До вказаної дати увесь обсяг спожитої електричної енергії був оплачений. 
Вказує, що відсутність за адресою: АДРЕСА_1 , будинків та споруд підтверджується довідкою старости с. Здорівка.
Також вказує, що зазначена довідка не подавалась до суду першої інстанції у зв`язку з тим, що стан не існування не повинен доказуватись, тому що саме позивач мав доказувати існування об`єкта споживача, на який приймається електрична енергія.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позову та недоведеності відповідачем обставин,  на які він посилався.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є електропостачальником, що отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 року № 429 (а.с. 6, 7)
В своїх позовних вимогах позивач посилається на ту обставину, що шляхом приєднання відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого на веб-сайті позивача, шляхом фактичного споживання відповідачем електричної енергії, між сторонами укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 400837269 від 01.01.2019 року.
Відповідно до п. 2.1. Договору № 400837269 від 01.01.2019 року, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Згідно із п. 2.3. Договору № 400837269 від 01.01.2019 року, обсяг проданої споживачу електроенергії визначається Оператором системи розподілу.
Оператором системи розподілу на території Київської області є ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», яке в силу п. 11 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 виконує функції адміністратора комерційного обліку електричної енергії.
Відповідно до п. 5.1. Договору № 400837269, споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором (НКРЕКП), згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком № 3 до цього Договору (а.с. 12).
Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору № 400837269).
Згідно із п. 5.9. Договору № 400837269, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Пунктом 5.10. Договору № 400837269 передбачено, що оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.
На виконання умов укладеного між сторонами Договору, позивач здійснює постачання електричної енергії на об`єкт відповідача.
З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, а саме: розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач, як споживач отримує від позивача, як ліцензованого енергопостачальника, електричну енергію та має заборгованість по сплаті за її споживання станом на травень 2021 року в розмірі 45 722 гривні 32 копійки (а.с. 43).
Правовідносини  між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ринок електричної енергії»,  Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - Правила).
Вказані Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.
 Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п. 1.2.8. Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
За змістом п. 1.2.15. Правил,  для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).
На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Згідно з пунктом 8 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Таким чином, наявність правовідносин між сторонами за договорами постачання електричної енергії, отже і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з електропостачання, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач отримує послуги та має здійснювати оплату виставлених рахунків.
Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
 Пунктом 4.12. Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання
З розрахунку заборгованості по сплаті за електричну енергію та рахунків за електроенергію  споживача ОСОБА_2 за період з січня 2019 року по травень 2021 року вбачається, що ним було спожито електричної енергії за адресою:   АДРЕСА_1 на загальну суму 45 722, 32 грн.
Визначальною ознакою постачання енергетичних ресурсів, зокрема електричної енергії є наявність мережі, без приєднання об`єкта споживача до якої постачання йому електроресурсів є неможливим.
Із матеріалів справи вбачається, що у відповідача відсутні об`єкти,  які були б приєднані до мережі, відповідно, він не є споживачем послуг позивача,  між ними відсутні договірні стосунки, відповідач не споживав та не оплачував електроенергію , яку поставляє позивач. 
Так , 20 вересня 2007 року за одним договором купівлі-продажу відповідачем були придбані земельні ділянки площею 0, 138 га та 0,363 га. За адресою: АДРЕСА_1 .
 У 2008 році відповідачем був укладений договір на проектування та будівництво трансформаторної підстанції (ТП) 1163 за адресою: АДРЕСА_1 для отримання електричної енергії на об`єкт - житловий будинок.
         10.06.2008 року відповідачем був укладений договір про користування електричною енергією з «КИЇВОБЛЕГЕРГО» за вказаною адресою.
30.05.2008 року за рішенням Здорівської сільської ради земельній ділянці площею 0,363 г; адреса АДРЕСА_2 було змінено цільове призначення та адресу на  АДРЕСА_2 .
При цьому, адреса: АДРЕСА_1 площею 0, 138 га за відсутності на ній будинків та споруд залишилася як адреса встановленої трансформаторної підстанції (ТП) 1163.
18 вересня 2009 року, згідно із заявою відповідача земельну ділянку за адресою    АДРЕСА_2 . було розподілено на три земельні ділянки з адресами:  АДРЕСА_2 ,  АДРЕСА_2 . та АДРЕСА_2 .
22 грудня 2009 року, 17 вересня 2011 року та 20 липня 2013 року всі ділянки зі спорудами на  них були продані.
Новими власниками будинків за вказаними адресами були укладені договори з електропостачальниками з облаштуванням на окремих вузлах обліку електричної енергії , під`єднаних до ТП 1163.
Вузол обліку - лічильник відповідача був від`єднаний від споживання електроенергії, оскільки з 20 липня 2013 року він не мав об`єктів , які використовували б  електроенергію.
У зв`язку з чим договір користування електричною енергією з АТ «КИЇВОБЛЕГЕРЕО», на той час постачальником та транспортувальником,  припинив свою дію. До вказаної дати увесь обсяг спожитої електричної енергії був оплачений відповідачем.
Після вказаної дати, відповідач особисто електричною енергією не користувався, тому були відсутні підстави для нарахування коштів за використання електроенергії та  її оплати та , відповідно, стягнення її вартості з відповідача.
Відсутність за адресою: АДРЕСА_1 будинків та споруд підтверджується довідкою старости с.Здорівка.
Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивач не надав до суду доказів постачання електроенергії  відповідачу, починаючи з 14.06.2018 року, не вказав у своїх позовних вимогах в якому обсязі була поставлена електрична енергія та чим це підтверджується, чи споживав відповідач електроенергію за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідач же наданими ним доказами спростував вимоги позивача, довів , що за вказаною адресою відсутні будь-які споруди, до яких би були під'єднані електромережі.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

 
Керуючись ст.  367, 374, 376 ЦПК України колегія суддів,
 
                                                               ПОСТАНОВИЛА:
            
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2022 року  скасувати та  ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її  прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.
            Повний текст постанови виготовлено    03 жовтня  2022 року.

 
 
Суддя - доповідач:    

                          
Судді: