Справа № 442/5667/17                                 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П. 
Провадження № 22-ц/811/2633/22                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        12 грудня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю: секретаря Цьони С.Ю.;
позивачки ОСОБА_1 
та її представника – адвоката Гринди Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 та її представника  ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа – Меденицька селищна рада Дрогобицького району Львівської області, в кінцевій редакції позовних вимог якого просили суд ухвалити рішення, яким зобов`язати згаданих відповідачів відновити межі земельних ділянок між будинковолодінням АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно до меж, визначених у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, який був виданий ОСОБА_6 , серії ІІІ ЛВ № 026304, зареєстрований в Книзі державних актів на право власності на землю №12 в Летнянській сільській раді від 27.07.2000 року; зобов`язати відповідачів не чинити їм перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно облаштованої огорожі між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; зобов`язати відповідачів облаштувати стічну дощову каналізацію з їхнього будинку та земельної ділянки на земельній ділянці АДРЕСА_2 та пересадити висаджені дерева на межі будинковолодінь на відстань три метри від межі; стягнути з відповідачів в їх користь майнову шкоду за самочинну порізку п`яти вишень і двох слив та поламане умощення - місток-заїзд на їхнє подвір`я.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачі є власниками будинковолодіння АДРЕСА_1 , яке належить їм на праві спільної часткової власності згідно свідоцтв про право на спадщину за законом. Попередніми власниками були батьки позивачів, будинок збудований на місці старої хати, яка належала бабі та дідові.

Відповідачі по справі є власниками сусіднього будинковолодіння  АДРЕСА_2 , яке до 2000 року належало ОСОБА_6 . 
Після відчуження ОСОБА_6 будинковолодіння АДРЕСА_2 відповідачам між ними виник спір щодо існуючої межі, оскільки відповідачі почали встановлювати огорожу не по прямій лінії, як визначено в Державному акті на цю земельну ділянку, а по кривій, яка виникла внаслідок зсуву ґрунту, так як по цьому відрізку межі земля є гористою.
Крім того, на подвір`я позивачів стікають стічні води, оскільки відповідачі на своїй земельній ділянці влаштували стічну канаву та випустили бетонну трубу зі стоками на їхню ділянку. Також відповідачі насадили на межі різні дерева та кущі (виноград, ялини, верби), що привело до порушення норм інсоляції, подвір`я позивачів весь час у тіні, у будинку через це сирість і пліснява. Відповідачі також самовільно зрізали належні позивачам 5 вишень і дві сливи, які росли на їхній ділянці (том 1, а.с. 3-5, 232).

Оскаржуваним рішенням к задоволенні позову відмовлено (том 2, а.с. 152-154).

Дане рішення оскаржили позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 .
Апелянти просять оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права (том 2, а.с. 163-173).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);
-        суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
-        доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
-        належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);
-        в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (частина 1 статті 188);
-        в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6 частини 2 статті 356).

Як вбачається з переліку позовних вимог, основною позовною вимогою є вимога «відновлення межі» між земельними ділянками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 27.07.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12 (том 1, а.с. 62), а інші позовні вимоги є похідними від цієї вимоги, оскільки їх задоволення залежить від задоволення основної позовної вимоги.
Як стверджується матеріалами справи, вищезгаданий Державний акт на право приватної власності на землю посвідчує право власності на земельну ділянку площею0,3320 га, яку передано для обслуговування житлового будинку  АДРЕСА_2 , власниками якого є відповідачі.
Позивачами не подано до суду правовстановлюючих документів на суміжну з вищезгаданою земельною ділянкою (на АДРЕСА_2 ) земельну ділянку на якій збудовано належний на праві власності позивачам будинок  АДРЕСА_1 .
В той же час, у матеріалах справи міститься відповідь на запит суду першої інстанції з Летнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 28.05.2021 року № 62, згідно якої за даними поземельних книг за 1983-2021 роки за будинковолодінням позивачів АДРЕСА_1 рахувалися земельні ділянки площею від 0,12 га (у 1994 році) до 0,27 га (у 2003 році): з приміткою про те, що «підстави зміни площі невідомі» (том 2, а.с. 87). 
Виходячи з предмета спору (зокрема – основної позовної вимоги), а також з урахуванням вищенаведених обставин, основним предметом доказування у даній справі є та обставина, що відповідачами огорожу між будинковолодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 встановлено не по межі земельної ділянки АДРЕСА_2 , яка встановлена вищезгаданим Державним актом на право приватної власності на землю від 27.07.2000 року, а за межами цієї межі.
Безспірним є те, що встановлення вищезгаданої обставини вимагає необхідних спеціальних знань у сфері землевпорядкування і належним та допустимим доказом по встановленню цієї обставини може бути лише висновок судової земельно-технічної експертизи. Однак, позивачами такого висновку експертизи до суду подано не було, так само, як не було подано до суду і клопотання про призначення такої експертизи (такого клопотання не містить навіть апеляційна скарга). За наведених обставин суд прийшов до вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають у зв`язку з їх недоведеністю, зокрема – тієї обставини, що відповідачі захопили якусь частину земельної ділянки за межами земельної ділянки, визначеними Державним актом на право приватної власності на землю від 27.07.2000 року.

Апеляційна скарга фактично повторює доводи, які було наведено у позовній заяві, однак у ній не зазначено, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини та (чи) докази, що мають значення для справи, судом встановлені та (чи) оцінені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини і (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи тощо; так само, як у ній не наведено заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та її представника  ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 12 грудня 2022 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.