РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року 
м. Рівне

Справа № 569/19195/21
Провадження № 22-ц/4815/798/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Боймиструка С. В., Майданіка В. В.

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна»,
відповідач - ОСОБА_1 

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2022 року у складі судді Ковальова І. М., ухвалене в м. Рівне о 15 годині 07 хвилин, відомості про дату складання повного тексту рішення відсутні,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 03 червня 2020 року між ним та відповідачем було укладено договір №2478692 про надання споживчого кредиту, за яким останній отримав кредитні кошти в розмірі 6 400 грн.. У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених ним коштів на погашення заборгованості, її розмір станом на день подачі позову до суду складає 19992,00 грн. включає у себе: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в сумі 6400,00 грн., заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 13592,00 грн.. Саме таку суму заборгованості, а також судові витрати у справі просив стягнути на свою користь із відповідача.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2022 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», м.Київ, пр-т Перемоги, 90-А, код ЄДРПОУ 41078230 заборгованість за договором №2478692 про надання споживчого кредиту від 03 червня 2020 року в розмірі 19 992,00 грн. та понесені судові витрати по справі, зокрема, сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком позичальника повернути кредит у строк та на умовах, передбачених договором, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що такий обов`язок відповідачем як позичальником дотриманий не був.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що місцевим судом не досліджено належним чином розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Стверджує, що фактичний розмір заборгованості є значно нижчим. Пояснює, що він отримав кошти сумі 6400,00 грн., строк повернення яких, з урахуванням відсотків, визначено до 03.07.2020 року. Зазначає, що 25 червня 2020 року ним в особистому електронному кабінеті було продовжено строк користування кредитом до 25.07.202 року, сплачено 2097,00 грн. та ще 1000,00 грн - 23.07.2020 року, однак ці кошти були неправомірно зараховані позивачем в рахунок погашення відсотків. Звертає увагу, що відсотки були нараховані після закінчення строку кредитування - 26.07.2020 року, що суперечить умовам кредитного договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України. З наведених міркувань просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 32 303,00 грн..

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу - відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 03 червня 2020 року між сторонами по справі було укладено договір №2478692 про надання споживчого кредиту (кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС товариства.
Відповідно до п.1.2. кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» має статус небанківської фінансової установи, внесене до державного реєстру фінансових установ як фінансова компанія Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №426 від 28.02.2017 року; було отримано Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії ФК №870 від 28.02.2017 року та отримана ліцензія на здійснення діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до Розпорядження нацкомфінпослуг №756 від 28.03.2017 року. Позивач по справі здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства, зокрема: Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Закону України «Про електронну комерцію», а також відповідно до внутрішніх Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вся процедура по укладенню договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відбувається відповідно до вищезазначених актів та проходить в онлайн-режимі.
Клієнт заповнює анкету на сайті товариства, підписує договір та приймає його умови шляхом електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилається SMS повідомленням.

Сума кредиту (загальний розмір) складає 6 400,00 грн. ( п.1.3. кредитного договору).

Відповідно до п.1.4. кредитного договору строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору.

Відповідно до п.1.5. кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання споживачем умов договору та становить: п.1.5.1. знижена процентна ставка 1,43% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. цього договору, якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; п.1.5.2. стандартна процентна ставка 1,90% в день від суми кредиту застосовується: у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4. цього договору, якщо споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. договору для застосування зниженої процентної ставки; та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку використання кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього договору; та у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.1.7. орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.1.7.1. за зниженою ставкою 521,55% річних; 1.7.2. за стандартною ставкою 695,40% річних.

Відповідно до п.2.4. кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1. договору.
Відповідно до п.2.5. кредитного договору кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.3.1. кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п.3.2. кредитного договору до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. договору відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до Розділу 4 договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в графіку платежів. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.
Відповідно до п.3.3. кредитного договору розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5. договору залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду товариству, що використання стандартної процентної ставки відповідно до пп.1.5.2. договору є наперед обумовленим та не є односторонньому зміною умов договору, оскільки, умови про встановлення різних процентних ставок за цим договором застосовуються автоматично за домовленістю сторін, та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору.

Відповідно до п.5.1. кредитного договору товариство має право: вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором.
Відповідно до п.5.2 кредитного договору товариство зобов`язане: надати споживачу кредит на умовах та в порядку передбачених договором.
Відповідно до п.5.3. кредитного договору споживач має право: достроково повернути кредит як в повному обсязі, так і частинами, сплативши проценти за користування кредитом виходячи з фактичного залишку суми кредиту та фактичного строку користування кредитом; протягом семи календарних днів з дати направлення товариству повідомлення, відповідно до попереднього підпункту договору, повернути товариству загальну суму кредиту, одержану згідно з цим договором та сплатити проценти за період з дня одержання кредитних коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою в цьому договорі; у випадку неможливості виконати зобов`язання у встановлений термін у повному обсязі, ініціювати продовження (пролонгацію) строку, на який надається кредит у порядку, визначеному договором.
Відповідно до п.5.4. кредитного договору споживач зобов`язаний: у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.

Відповідно до п.6.1. кредитного договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, а у випадку, якщо відбулося продовження строку користування кредиту, не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті.
Відповідно до п.п.6.3.2. п.6.3. кредитного договору споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою недостатньо для ї повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: строкові зобов`язання по процентам; строкові зобов`язання по кредиту.
Відповідно до п.п.6.3.3. п.6.3. кредитного договору споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором.

Відповідно до п.7.1 кредитного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України, цього договору.
Відповідно до п.7.2 кредитного договору порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і - як наслідок - виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Із долученого до позовної заяви розрахунку вбачається, що ТзОВ «Авентус Україна» визначило заборгованість ОСОБА_1 кредитним договором у розмірі 19 992,00 грн., яка включає у себе: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) в сумі 6 400,00 грн., заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 13 592,00 грн..

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч.1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Так, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Покликання апеляційної скарги на те, що місцевим судом не надано належної оцінки долученому позивачем розрахунку заборгованості та не досліджено обставин зарахування у якості відсотків сум, які вносилися на погашення тіла кредиту, апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать встановленим обставинам справи.

Так, відповідно до п.п.6.3.1. п.6.3. кредитного договору споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такій черговості: прострочені зобов`язання по процентам; прострочені зобов`язання по кредиту.

Як встановлено судом та не заперечується апелянтом, 25 червня 2020 року через електронний Особистий кабінет відповідач ініціював продовження строку користування кредитом до 25.07.2020 шляхом вибору в Особистому кабінеті опції «Продовжити кредит» з натисканням відповідної клавіші та з одночасним ініціюванням платежу у розмірі 2097,00 грн. на користь товариства у розмірі суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

У зв`язку з продовженням відповідачем строку користування кредитом, шляхом слати коштів 25 червня 2020 року у розмірі 2097,00 грн. застосування зниженої процентної ставки було відмінено та нарахування процентів з 26 червня 2020 року здійснювалось за стандартною процентною ставкою. Після продовження строку користування кредиту, відповідачем не було виконано зобов`язання в повному обсязі на вищезазначених умовах договору, і лише 23 липня 2021 року ним здійснено платіж у розмірі  1000,00 грн., який згідно черговості передбаченої п.6.3. договору спрямовано на часткове погашення процентів за користування кредитними коштами.

Наведене свідчить про правомірність зарахування коштів, що надійшли 25.06.2020 від позивача, в якості відсотків відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Доводи апелянта про те, що відсотки за користування кредитом ТОВ «Авентус Україна» нараховувалися поза межами строку кредитування, що суперечить закону та усталеній судовій практиці, апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до п.3.1. кредитного договору, укладеному між сторонами, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Відповідно до п.3.2. кредитного договору до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається дата повернення кредиту, вказана в графіку платежів, крім випадку, якщо в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4. договору відбулася пролонгація строку кредиту відповідно до Розділу 4 договору, де проценти нараховуються і за дату повернення кредиту, вказану в графіку платежів. У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день.

Тобто, умовами договору, який уклали сторони, передбачено нарахування відсотків за користування кредитом в період до повного повернення суми заборгованості позичальником.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, кредитні кошти на момент звернення не були повернуті в повному обсязі, тобто зобов`язання позичальником не було виконане у передбачений законом спосіб.

Як встановлено судом, перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт повинен ознайомитися з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами, паспортом споживчого кредиту та відповідним примірним кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих Правилах, при цьому, він повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредиту. Без такого б підтвердження (проставлення відповідної відмітки), у відповідача була б відсутня технічна можливість перейти на іншу сторінку/вкладку інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства для подальшого оформлення кредитного договору.

Вказаний кредитний договір та Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТзОВ «АВЕНТУС УКРАХНА» (нова редакція) підписаний представником товариства та відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М369783, 03.06.2020 18:52:22 / ОСОБА_1 /.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону).

Статтею 6 даного закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно із частиною 3статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною 6 статті 11 вищевказаного закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідач не оскаржив договір з позивачем, не заявляв про його протиправність у будь-якій частині, підписав його електронним підписом, тим самим погодившись з усіма умовами та зобов`язався їх дотримувати, а тому посилання апеляційної скарги на неправомірність нарахування заборгованості, яка проведена відповідно до умов цього договору, необґрунтовані.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, включаючи тіло кредиту та відсотки за користування кредитом.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. 

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно встановлені  обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2022 року.

Головуючий                                                        Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                Боймиструк С. В.

                                                                       Майданік В. В.