ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2022 р.                                                                Справа №914/4029/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                                        Галушко Н.А.
суддів                                                                                  Желіка М.Б.
Орищин Г.В.

секретар судового засідання – Олійник Н.

сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОАРТ" б/н від 12.07.2022 (Вх. № ЗАГС 01-05/1668/22 від 13.07.2022)
на додаткове рішення Господарського суду Львівської  області  від 23.06.2022 (повний текст складено 04.07.2022) 
у справі №914/4029/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОАРТ"
до відповідача-1 Львівської міської ради
до відповідача-2 Приватного підприємства "Азов Галичина"
про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди землі

Короткий зміст позовних вимог, ухвали та додаткового рішення суду
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом ТОВ "КОАРТ" до відповідача-1 Львівської міської ради, відповідача-2 ПП "Азов Галичина" про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди землі.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 позов у даній справі залишено без розгляду.
13.06.2022 Приватним підприємством "Азов Галичина" подано заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 1743/22 від 13.06.2022р.), до якої долучено докази на підтвердження розміру таких витрат.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської  області  від 23.06.2022 у  справі №914/4029/21 стягнуто з ТОВ "КОАРТ" на користь ПП "Азов Галичина" витрати на професійну правову допомогу у розмірі 44 400,00 грн.
Додаткове рішення обгрунтоване тим, що дослідивши надані відповідачем-2 докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи відсутність заяви позивача про зменшення розміру таких витрат, беручи до уваги складність справи та об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), керуючись критеріями розумності розміру адвокатських витрат, а також реальності (необхідності) цих витрат, витрати відповідача-2 на професійну правничу допомогу підтверджуються наявними у справі доказами та є обґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
ТОВ "КОАРТ" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2022 у справі №914/4029/21 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу представника ПП "Азов Галичина" адвоката Ящинського А.Л. від 13.06.2022, посилаючись на те, що додаткове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Так, скаржник вважає, що  присуджені судом першої інстанції на користь ПП "Азов-Галичина" витрати на професійну правову допомогу адвокатського об`єднання «Потинський та партнери» у розмірі 44 400,00 грн неспівмірні із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, справа №914/4029/21 за позовною заявою ТОВ «КОАРТ» до Львівської міської ради та ПП «Азов-Галичина» про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради та договору оренди землі не є складною за своїм змістом, не пов`язана зі складними арифметичними розрахунками чи пошуком неординарної інформації.
Скаржник вважає, що всупереч ч.3 ст.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"та п.2 ч.4 ст. 126 ГПК України в матеріалах справи №914/4029/21 немає доказів часу, витраченого адвокатом Ящинським A.JI. на надання правничої допомоги ПП "Азов-Галичина", тариф у розмірі 1 600,00 грн за одне судове засідання не можна вважати розумним, суму в розмірі 800,00 грн за одну годину технічних послуг (підготовка фотокопій додатків до юридичних документів, відправлення поштової кореспонденції, поїздки до відповідних органів державної влади, місцевого самоврядування, судових органів для подачі документів тощо, що необхідні для надання послуг, передбачених розділом 1 договору про надання юридичних послуг (правової допомоги)) не можна вважати обгрунтованою і розумною, а також відсутні докази того, що саме адвокат Ящинський А.Л. надавав такі технічні послуги.
На думку скаржника, твердження представника ПП "Азов-Галичина" адвоката Ящинського А.Л. про важливе значення справи для клієнта та нанесення шкоди діловій репутації, а також понесення відповідачем-2 фінансових втрат поданням позову ТОВ "КОАРТ" не підтверджено жодним доказом, а тому має суб`єктивний характер.
Також, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що заява про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу з додатками за підписом представника ПП "Азов-Галичина" адвоката Ящинського А.Л. від 13.06.2022 отримана ТОВ «КОАРТ» лише 04.07.2022 (трекінг «Укрпошти» за №7901414593774 додається), тобто, вже після ухвалення додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2022 у справі N°914/4029/21, тому клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «КОАРТ» не подано з об`єктивних причин.
ПП «Азов-Галичина» у відзиві на апеляційну скаргу додаткове рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що додаткове рішення є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, висновки суду першої інстанції повністю узгоджується з вимогами чинного законодавства та правовими висновками Верховного Суду, що свідчать про їх законність та обґрунтованість.
Відповідач вважає, що відсутність клопотання позивача про зменшення заявлених відповідачем - 2 до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відсутність відповідних спростувань позивачем їх розміру та недоведеності їх неспівмірності критеріям, встановленим у ч. 4 ст. 126 ГПК України - унеможливлює вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення розміру відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач 2 також зазначає, що у відзиві на позовну заяву підприємством надано суду першої інстанції орієнтовний (попередній) розрахунок витрат на правничу допомогу, на підставі якого позивач міг оцінити орієнтовний розмір витрат відповідача - 2 на правничу допомогу (і відповідно свої ризики у разі відмови у позові), в звязку із чим покликання скаржника на те, що його будо позбавлено права на подання заяви про зменшення судових витрат не заслуговують на увагу.

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2022 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б., Орищин Г.В..
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною  скаргою ТОВ "КОАРТ" б/н від 12.07.2022 (Вх. № ЗАГС 01-05/1668/22 від 13.07.2022) на додаткове рішення Господарського суду Львівської  області  від 23.06.2022 у  справі №914/4029/21та призначено розгляд справи на 23.08.2022.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.08.2022 відкладено розгляд справи на 06.09.2022.
Сторони  в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Позивачем на електронну адресу суду подано клопотання від 05.09.2022 про розгляд апеляційної скарги без представника товариства та зазначає, що підтримує вимоги апеляційної скарги і просить їх задоволити повністю.
Зважаючи на наведене, з огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без представників сторін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
В провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом ТОВ "КОАРТ" до відповідача-1 Львівської міської ради та відповідача-2 ПП "Азов Галичина" про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди землі.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 позов у даній справі залишено без розгляду.
13.06.2022 Приватним підприємством "Азов Галичина" подано заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (вх.№ 1743/22 від 13.06.2022р.), до якої долучено докази на підтвердження розміру таких витрат.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської  області  від 23.06.2022 у  справі №914/4029/21 стягнуто з ТОВ "КОАРТ" на користь ПП "Азов Галичина" витрати на професійну правову допомогу у розмірі 44 400,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3  статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. 
Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судова колегія враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Верховний Суд звертає увагу, що застосування відповідних положень ст.124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників. Близький за змістом висновок застосування ч.2 ст.124 ГПК України, є послідовним та сталим і міститься у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 08.04.2021 у справі №905/716/20, від 31.03.2021 у справі №916/2087/18 .
У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, прийнятій об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, викладено наступний правовий висновок.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1)  попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).
У розумінні положень ч.5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5,6 ст.126 ГПК України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України ( 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог). 
Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3)  поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись;
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки:
1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін;
2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу ;
3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідач-2 у відзиві на позовну заяву від 21.02.2022 (том ІІ а.с.1-17) зазначив, що орієнтовний (попередній) розрахунок суми судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач-2 понесе у зв`язку з розглядом вказаної судової справи, становить 50 000,00 грн. Однак, як вказано у відзиві на позовну заяву, вказана сума може бути змінена з урахуванням ходу розгляду судової справи.
При цьому, відповідач-2 у відзиві на позовну заяву повідомив суд про те, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які були та будуть ним понесені у зв`язку із розглядом справи та відповідні докази будуть подані у строки, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України. Копію даного відзиву на позовну заяву з додатками скеровано і позивачу у справі, що підтверджується поштовою накладною №7901414472845 та описом вкладення у цінний лист від 22.02.2022 (том ІІ а.с.167-169).
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем на підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу долучено такі докази:
- копію договору №21/01-2022 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 21.01.2022;
- копію акту передачі-приймання наданої правової допомоги (юридичних послуг) №22/02-22 від 22.02.2022;
- копію акту передачі-приймання наданої правової допомоги (юридичних послуг) №09/06-22 від 09.06.2022;
- копію платіжного доручення №2585 від 23.02.2022;
- копію платіжного доручення №3009 від 10.06.2022.
Крім того, в матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правової допомоги.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається із поданих матеріалів, 21.01.2022 між ПП "Азов Галичина" (замовник) та Адвокатським об`єднанням “Потинський та партнери” (виконавець) укладено договір №21/01-2022 про надання юридичних послуг (правової допомоги), відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання протягом терміну дії цього договору надавати замовнику комплекс юридичних послуг (правничу допомогу), пов`язаний із представництвом інтересів у судовій справі, що перебуває на розгляді Господарського суду Львівської області, а саме справа №914/4029/21 за позовною заявою ТОВ "Коарт" до Львівської міської ради, ПП "Азов-Галичина" про визнання недійсною ухвали Львівської міської ради та визнання недійсним договору оренди землі.
Згідно із пунктом 3.1 договору за надання послуг (правової допомоги), передбачених розділом 1 цього договору, замовник зобов`язаний оплатити виконавцю винагороду за всі відпрацьовані години, виходячи із наступного розрахунку:
- 1 600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень) за одну годину юридичних послуг;
- 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень) за одне судове засідання;
- 800,00 грн (вісімсот гривень) за одну годину технічних послуг (підготовка фотокопій додатків до юридичних документів, відправлення поштової кореспонденції, поїздки до відповідних органів державної влади, місцевого самоврядування, судових органів для подачі документів тощо, що необхідні для надання послуг, передбачених розділом 1 цього договору).
Сторони у додатках до даного договору окремо визначають розмір гонорару по веденню судової справи в суді відповідної інстанції.
Пунктом 3.2 договору передбачено, що оплата здійснюється в термін, зазначений в рахунку. Розрахунок здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з банківського рахунку замовника на банківський рахунок виконавця.
Відповідно до пункту 3.4 договору надання юридичних послуг оформлюється відповідними актами передачі-приймання наданих послуг. Оформлення актів відбувається в наступному порядку: виконавець направляє замовнику акт передачі-приймання наданих послуг із зазначенням у ньому переліку наданих послуг та їх вартості. Замовник протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акту передачі-приймання наданих послуг зобов`язаний підписати та повернути його виконавцеві або направити письмову мотивовану відмову від підписання акту передачі-приймання наданих послуг. У випадку немотивованої відмови від підписання та повернення акту передачі-приймання наданих послуг або неповідомлення про результати розгляду акту у зазначений строк, послуги по договору вважаються виконаними виконавцем належним чином та прийнятими замовником у повному обсязі та підлягають оплаті.
Між адвокатським об`єднанням та замовником підписано акт передачі-приймання наданої правової допомоги (юридичних послуг) №22/02-22 від 22.02.2022, відповідно до якого загальна сума винагороди за юридичні послуги (правову допомогу) згідно п.3.1 договору становить 25 600,00 грн.
Крім того, між адвокатським об`єднанням та замовником підписано акт передачі-приймання наданої правової допомоги (юридичних послуг) №09/06-22 від 09.06.2022, відповідно до якого загальна сума винагороди за юридичні послуги (правову допомогу) згідно п.3.1 договору становить 18 800,00 грн.
При цьому відповідачем-2 до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення №2585 від 23.02.2022 на суму 2500,00 грн та копію платіжного доручення №3009 від 10.06.2022 на суму 18 800,00 грн.
Отже, як вбачається із поданих матеріалів, ПП "Азов Галичина" понесено судові витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 44 400,00 грн.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим, згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріали справи містять документи, які свідчать про реальність надання правової допомоги. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми за одну годину юридичних послуг, за одне судове засідання та за одну годину технічних послуг. Дослідивши надані відповідачем-2 докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи відсутність заяви позивача про зменшення розміру таких витрат, беручи до уваги складність справи та об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), керуючись критеріями розумності розміру адвокатських витрат, а також реальності (необхідності) цих витрат, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що витрати відповідача-2 на професійну правничу допомогу підтверджуються наявними у справі доказами та є обґрунтованими.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.5 ст.130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. 
З врахуванням наведеного, судова колегія прийшла до висновку, що суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини справи, детально проаналізувавши всі докази, правомірно задоволив вимоги відповідача та стягнув з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 44 400,00грн
Щодо посилання скаржника на те, що він був позбавлений права на подання заяви про зменшення судових витрат, судова колегія зазначає, що на виконання вимог п. 8 ч.3 ст. 165 ГПК України відповідачем - 2 у відзиві на позовну заяву надано орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50  000,00 грн, які він очікує понести під час розгляду справи, копія відзиву на позовну заяву отримана ТОВ «КОАРТ», що підтверджується поштовим відправленням, відтак позивачу було відомо про витрати, які відповідач - 2 очікує понести на правничу допомогу, однак своїм правом на подання заяви про зменшення таких витрат ТОВ «КОАРТ» не скористалося та відповідної заяви не подало. 
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що копію заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу з додатками відповідачем 2 скеровано позивачу у справі, що підтверджується поштовою накладною №79014144593774 та описом вкладення у цінний лист від 13.06.2022 (том ІІІ а.с.105-108), ухвалу Господарського суду Львівської області від 14.06.2022 про призначення до розгляду заяви ПП «Азов Галичина» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу направлено на електронну адресу позивача, зазначену представником - 14.06.2022. 
Відповідно до ч.1 ст.46, ст.42 сторони користуються рівними процесуальними правами, учасники справи, зокрема, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Позивач в судове засідання 23.06.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на участь у судовому розгляді не скористався, причин нез"явлення суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання. На день розгляду заяви в судове засідання 23.06.2022 письмових заяв та клопотань від позивача не надходило.
Отже, враховуючи наведене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції створено належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування правової позиції, однак позивач скористався наданими йому правами на власний розсуд.
Судова колегія зазначає, що відсутність клопотання позивача про зменшення заявлених відповідачем - 2 до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відсутність відповідних спростувань позивачем їх розміру та недоведеності їх неспівмірності критеріям, встановленим у ч. 4 ст. 126 ГПК України унеможливлює вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення розміру відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, розмір присуджених до відшкодування судових витрат, є пропорційним до предмета спору з урахуванням конкретних обставин та ціни позову. 
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що додаткове рішення Господарського суду  Львівської  області у даній справі слід залишити без змін, апеляційну скаргу без адоволення.
Керуючись ст. ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Додаткове рішенням Господарського суду Львівської  області  від 23.06.2022 у  справі №914/4029/21 залишити без змін.
2.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОАРТ" б/н від 12.07.2022 (Вх. № ЗАГС 01-05/1668/22 від 13.07.2022) залишити без задоволення.

Порядок оскарження постанови в касаційному порядку визначено ст.ст.286-291 ГПК України.
Повний текст виготовлено та підписано 16.09.2022.

Головуючий суддя                                                            Галушко Н.А.

Суддя                                                                                Желік М.Б.

Суддя                                                                                Орищин Г.В.