УХВАЛА
06 вересня 2022 року 
м. Київ
справа № 120/8167/21-а
адміністративне провадження № К/990/22823/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши матеріали касаційної скарги Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Центральне МРУ ДПС) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.12.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Барлінек Інвест» до Центрального МРУ ДПС про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.12.2021, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022, позов ТОВ «Барлінек Інвест» задоволено в повному обсязі.
19.08.2022 відповідач до Верховного Суду подав касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначив пункти 1, 4 частини четвертої статті 328, пункт 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 330 КАС в касаційній скарзі зазначається (зазначаються) підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 4 частини другої статті 330 КАС).
Центральне МРУ ДПС у касаційній скарзі зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень було неправильно застосовано норми пунктів 189.1, 189.9 статті 189, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України та без врахування висновку Верховного Суду у постанові від 16.04.2020 у справі №813/4703/13-а (щодо встановлення факту здійснення господарських операцій як підстави для віднесення платником податку на додану вартість (ПДВ) суми податку, нарахованої (сплаченої) у ціні товару (послуги), до податкового кредиту та щодо оцінки первинних документів на предмет доказів права платника ПДВ на податковий кредит з врахуванням вказаного  факту).
Центральне МРУ ДПС у касаційній скарзі не зазначило, в чому полягає не відповідність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм права висновку Верховного Суду у постанові від 16.04.2020 у справі №813/4703/13-а.
Так, суди першої та апеляційної інстанцій застосували зазначені норми відповідно до встановлених у справі обставин щодо придбання позивачем товарів у ТОВ «Юк-Кристал», ТОВ «Біопласт-Захід», ТОВ  «БРЕТТЕР», які встановили на підставі доказів у справі (зокрема, видаткових накладних № 106 від 04.11.2020; № 108 від 06.11.2020; № 109; № 110 від 11.11.2020, договору оренди нерухомого майна (складських приміщень) від 02.12.2019 № 0212/19 (стосовно господарських операцій з ТОВ «Юк-Кристал»); видаткових накладних № 339 від 22.10.2020; № 313 від 06.10.2020; № 309 від 02.102.2020; № 388 від 24.11.2020; № 370 від 10.11.2020; № 354 від 02.11.2020; № 402 від 03.12.2020; № 419 від 23.12.2020; № 431 від 28.12.2020; № 404 від 07.12.2020; № 8 від 20.01.2021; № 43 від 14.02.2021, договору № 1012/2019 про надання транспортно-експедиційних послуг від 10.12.2019, товарно-транспортних накладних (стосовно господарських операцій з ТОВ «Біопласт-Захід»). Суди дали оцінку доводам відповідача щодо не відповідності перерахованих  накладних  вимогам норм права (не зазначення у накладних місця їх складання), доводам про відсутність сертифікатів про походження лісоматеріалів, а також доводам щодо відсутності реального джерела походження товарів, що постачались позивачу ТОВ «БРЕТТЕР», врахувавши довідку Головного управління ДПС у Рівненській області від 09.09.2021 № 17/17-00-07-03/39633474 про результати проведення зустрічної перевірки ТОВ «БРЕТТЕР», якою підтверджено придбання ТОВ  «БРЕТТЕР» у ТОВ «Барлінек Інвест»  бруса соснового з 15.10.2020 по 04.02.2021.
Доводи, наведені Центральним МРУ ДПС на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС, стосуються оцінки судом апеляційної інстанції доказів у справі (зокрема, видаткових накладних № 106 від 04.11.2020; № 108 від 06.11.2020; № 109; № 110 від 11.11.2020 щодо місця їх складання; доказів щодо встановлення ланцюга походження товару, придбаного позивачем у ТОВ «Юк-Кристал» (придбання товару ТОВ «Юк-Кристал» у інших постачальників), доказів оренди  складських приміщень, де відбувалося навантаження товару (договору оренди нерухомого майна від 02.12.2019 № 0212/19)).
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідач у касаційній скарзі не зазначає перелік доказів, які не були досліджені судами попередніх інстанцій.
Згідно з частинами першою, другою статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга Центрального МРУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі, оскільки одне лише зазначення підстави касаційного оскарження, передбаченої нормами частини четвертої статті 328 КАС, без належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, яке б відповідало цим нормам, не свідчить, що касаційна скарга відповідає пункту 4 частини першої статті 330 КАС. Норма цього пункту не тільки встановлює вимогу щодо формального зазначення у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбаченої частиною четвертою статті 328 КАС, але, безумовно, презюмує факт відповідної підстави. Таке тлумачення норми пункту 4 частини другої статті 330 КАС відповідає положенням норми частини першої статті 328 КАС щодо обмеження касаційного оскарження судового рішення випадками, встановленими КАС.
Суд звертає увагу ГУ ДПС, що в касаційній скарзі допущені ті ж недоліки, на які було вказано ГУ ДПС в ухвалі Верховного Суду від 21.07.2022  про повернення касаційної скарги.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.12.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2022 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко