ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 357/3015/20
провадження № 51-175км22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_3,  
суддів                                                           ОСОБА_4, ОСОБА_5,
 
за участю:
секретаря судового засідання              ОСОБА_6,
прокурора                                                   ОСОБА_7.,
адвоката                                                     ОСОБА_8,
особи, в інтересах якої 
подано касаційну скаргу                        ОСОБА_1 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року про відмову задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2021 року щодо ОСОБА_2 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2021 року звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із спливом строку давності. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження № 32018110080000003 закрито.
Ухвалою апеляційного суду відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2021 року у кримінальному провадженні № 32018110080000003 щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 366 КК. Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала - адвокату ОСОБА_8
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_8, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону,просить скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд у цьому суді.Вказує на те, що апеляційним судом безпідставно не взято до уваги доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, цим самим позбавлено його та ОСОБА_1 в доступі до правосуддя. Зазначає, що суд першої інстанції не повідомляв ні його, ні ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, під час оголошення повного судового рішення вони присутні не були, про наявність ухвали місцевого суду він дізнався з реєстру судових рішення лише 22 липня 2021 року коли вона була там опублікована і у визначений КПК строк ним було подано апеляційну скаргу.
Позиції учасників судового провадження
Адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_1 підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор частково підтримала касаційну скаргу. 
Мотиви Суду
Відповідно ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Доводи адвоката ОСОБА_8 щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які допустив суд апеляційної інстанції при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду, є безпідставними.
Згідно ч. 2 ст. 24 КПК, кожній особі гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується її прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК встановлено, що апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
При цьому підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими фактичними даними.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ухвалою місцевого суду ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язкуіз спливом строку давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито на підставі. п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Причини пропуску цього строку адвокат ОСОБА_8 обґрунтував тим, що копію ухвали від 16 липня 2021 року він не отримував, про її наявність він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 22 липня 2021 року, і тоді він і зміг ознайомитись із текстом та в межах семиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого для учасників судового провадження, звернувся з апеляційною скаргою.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду виходив із того, що згідно журналу судового засідання від 15 липня 2021 року, адвокат ОСОБА_8 був присутній та надавав пояснення в судовому засіданні при розгляді провадження та знав про прийняття судом відповідного рішення на наступний день після виходу суду до нарадчої кімнати.
З приводу посилання адвоката ОСОБА_8 на відлік строку на апеляційне оскарження з моменту отримання ним копії ухвали, а саме з 22 липня 2021 року, апеляційний суд зазначив, що воно не відповідає правилам п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, згідно яких початок перебігу строку на звернення з апеляційною скаргою є день оголошення ухвали, тобто 16 липня 2021 року.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені адвокатом ОСОБА_8 причини пропуску на оскарження ухвали слідчого судді не можна визнати поважними, а тому обґрунтовано повернув йому апеляційну скаргу. З таким рішенням погоджується і Верховний Суд.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням вказаного Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК, також міститься у ст. 116 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
З матеріалів провадження вбачається, що в судовому засіданні 15 липня 2021 року адвокат ОСОБА_8 був присутній. Після розгляду клопотання прокурора року звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку із спливом строку давності, суд видалився до нарадчої кімнати та повідомив про оголошення рішення 16 липня 2021 року. Під час проголошення ухвали адвокат ОСОБА_8  присутній не був.
Разом з тим, будучи обізнаним про прийняття місцевим судом рішення 16 липня 2021 року, апеляційну скаргу подав лише 29 липня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що наведені адвокатом ОСОБА_8 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції не містять достатніх та необхідних доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.
Таким чином, рішення суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2021 року є обґрунтованими, відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 399, 419 КПК, є належним чином вмотивованою та обґрунтованою.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК тягнуть за собою обов`язкове скасування оскарженої ухвали апеляційного суду, Верховний Суд не встановив.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року про відмову задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2021 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_3                                ОСОБА_5                        ОСОБА_4