Справа № 944/1451/22                                                        Головуючий у 1 інстанції: Швед Н.П. 
Провадження № 33/811/982/22                                                 Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

14 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,
з участю захисника особи, яку звільнено від адміністративної 
відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Масюка Б.Б.,
                громадянки - ОСОБА_2 , 
представника - адвоката Лихачова Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_2 - адвоката Лихачова Романа Борисовича на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року,

встановив :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року, провадження у справі про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, 
до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП  закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно постанови судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ794986 від 29 квітня 2022 року, ОСОБА_1 об 17 год 00 хв 10 квітня 2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме, висловлювалася в сторону своєї тітки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, та погрожувала їй фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров?ю ОСОБА_2 , тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
На постанову судді представник ОСОБА_2 – адвокат Лихачов Р.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 21.07.2022 року; оскаржувану постанову судді скасувати, прийняти нову, якою визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Яворівського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року апелянт мотивує, тим що із вищевказаною постановою ОСОБА_2 ознайомилася 28 серпня 2022 року. 
       Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою.
Зазначає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є передчасним, а судом першої інстанції не дотримано вимог щодо повного всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в сукупності. Вважає, що судом першої інстанції не надано оцінки поданим потерпілою відеодоказів, на яких зафіксовано факт застосування до неї насильства, не взято до уваги її пояснень. Стверджує, що висновок суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст, 173-2 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необгрунтованим.
Вважає, що суд першої інстанції, всупереч вимогам закону, ретельно не перевірив та не з`ясував і не дав належної оцінки показанням ОСОБА_2   в сукупності з іншими доказами, що є у справі.
У запереченнях на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Лихачова Р.Б., захисник ОСОБА_1 – адвокат Масюк Б.Б. вважає оскаржувану постанову законною, обгрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, просить залишити апеляційну скаргу адвоката Лихачова Р.Б. без задоваолення, а оскаржувану постанову – без змін. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та виступ її представника – адвоката Лихачова Р.Б. про задоволення апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_1 – адвоката Масюка Б.Б., який  апеляційну скаргу заперечив і просив постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
       Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
       Дані вимоги Закону суддею першої інстанції в повному обсязі дотримані.
       Судове рішення про закриття справи щодо ОСОБА_1 за ч 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка ставиться  ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
       Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
       Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
       Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
       Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
       Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
       Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
       З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.
       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 794986 від 29 квітня 2022 року,  ОСОБА_1 10 квітня 2022 року о 17 год 00 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме, висловлювалася в сторону своєї тітки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, та погрожувала їй фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров?ю ОСОБА_2 , тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
       Разом з тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в такому не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, не вказано, яке саме насильство та в чому воно проявилось з боку  ОСОБА_1  відносно ОСОБА_2 , відсутні докази щодо завдання шкоди психологічному здоров`ю останній..
       При цьому не конкретизовано яка шкода заподіяна діями  ОСОБА_1 , хоча це прямо випливає з диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Тобто фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.
       Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
       Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про відсутність в діях  ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
       У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
       На переконання апеляційного суду, суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та дійшов правильного висновку про те, що в діях  ОСОБА_1  відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
       Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
       З урахуванням наведеного, постанова судді першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити представнику  ОСОБА_2 - адвокату Лихачову Роману Борисовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року.
       Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_2 - адвоката Лихачова Романа Борисовича - залишити без задоволення.
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 липня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 173-2 КУпАП – залишити без змін. 
       Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА