ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 грудня 2022 року           справа №200/7220/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі №200/7220/21 (суддя І інстанції Зеленов А.С., повний текст складено 11 жовтня 2021 р. у м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» про стягнення податкового боргу,-

                                                      УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу (ЄДРПОУ 00191678) в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 144501,81грн..
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство «Компанія Вода Донбасу» (ЄДРПОУ 00191678) в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 3913,58 (три тисячі дев`ятсот тринадцять гривень) грн. 58 копійок. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні вимог в частині стягнення податкового боргу з земельного податку за податковими розрахунками №9015757268 від 07.02.2020р. та №9029980839 від 19.02.2021р., оскільки сплачені відповідачем суми земельного податку були спрямовані в рахунок погашення попередньої заборгованості. Такі дії податкового органу відповідають приписам пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача податкового боргу з земельного податку в розмірі 144501,81грн., а саме:
- відповідно до податкового розрахунку земельного податку №9015757268 від 07.02.2020р. терміном сплати 30.09.2020р. - 3612,96грн.;
- відповідно до податкового розрахунку земельного податку №9015757268 від 07.02.2020р. терміном сплати 30.10.2020р. - 19567,89грн.;
- відповідно до податкового розрахунку земельного податку №9015757268 від 07.02.2020р. терміном сплати 30.11.2020 - 19567,89грн.;
- за податковим повідомленням-рішенням (форма 'Ш') №0145784308 від 11.11.2019р. - 3913,58грн;
- відповідно до податкового розрахунку земельного податку №9015757268 від 07.02.2020р. терміном сплати 30.12.2020р. - 19567,89грн.;
- відповідно до податкового розрахунку земельного податку №9015757268 від 07.02.2020р. терміном сплати 01.02.2021р.- 19567,93грн.;
- відповідно до податкового розрахунку земельного податку №9029980839 від 19.02.2021р. терміном сплати 02.03.2021р.- 19567,89грн.;
- відповідно до податкового розрахунку земельного податку №9029980839 від 19.02.2021р. терміном сплати 30.03.2021р.- 19567,89грн.;
- відповідно до податкового розрахунку земельного податку №9029980839 від 19.02.2021р. терміном сплати 30.04.2021р.- 19567,89грн..
Факт самостійного узгодження суми грошового зобов`язання за наведеними вище розрахунками земельного податку відповідачем не оскаржується.
Податкове повідомлення-рішення від 11 листопада 2019 року №0145784308 було оскаржено відповідачем у судовому порядку. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року №200/1937/20-а у задоволенні позову Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11 листопада 2019 року №0145784308 відмовлено.
Наведені обставини сторонами не оскаржуються. 
Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності до вимог пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. ПК України).
Відповідно до п 57.1, п. 57.3 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. 
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
На виконання наведеної норми позивачем було складено податкову вимогу форми «Ю» № 45608-42 від 13 травня 2019 р., яка отримана відповідачем 02.07.2019р., що підтверджується відповідним поштовим відправленням.
Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).
За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Наведені положення законодавства дають підстави для висновку, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення податкового боргу з земельного податку за податковими розрахунками №9015757268 від 07.02.2020р. та №9029980839 від 19.02.2021р. дійшов висновку про те, що відповідачем на підтвердження сплати самостійно визначених надано суду платіжні доручення №1249 від 26.02.2020 р. на суму 19567,89 грн., №1354 від 27.03.2020р. на суму 19567,89 грн., №1434 від 22.04.2020р. на суму 19774,60 грн., №1490 від 25.05.2020р. на суму 19567,89 грн., №1552 від 25.06.2020р. на суму 19567,89 грн., №1623 від 23.07.2020р. на суму 19567,89 грн., №17 від 27.08.2020р. на суму 19567,89 грн., №91 від 24.09.2020р. на суму 19567,89 грн., №182 від 26.10.2020р. на суму 19567,89 грн., №290 від 25.11.2020р. на суму 19567,89 грн., №370 від 18.12.2020р. на суму 19567,89 грн., №471 від 27.01.2021р. на суму 19567,89 грн., №557 від 25.02.2021р. на суму 19567,89 грн., №663 від 25.03.2021р. на суму 19567,89 грн., №757 від 23.04.2020р. на суму 19567,89 грн., №820 від 25.05.2020р. на суму 19567,89 грн. (а.с. 92-107). Проте обґрунтувань спрямування даних платежів в рахунок погашення попередньої заборгованості позивачем суду не надано.
Наведений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим виходячи з наступного.
Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Отже, положеннями норм Податкового кодексу чітко визначено обов`язок податкового органу зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 20.06.2018р. у справі №805/263/18-а, від 07.08.21018р. у справі №810/3125/17.
Як вбачається з картки облікових рахунків за платежем «Земельний податок з юридичних осіб» сплачені відповідачем суми податкового зобов`язання з земельного податку були зараховані позивачем в рахунок погашення попередньої заборгованості.
Окрім того, платіжним дорученням №1434 від 22.04.2020 на суму 19774,60 грн. (а.с. 94) відповідачем взагалі не сплачувався земельний податок.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову в цій частині.
Згідно частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі №200/7220/21 – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі №200/7220/21 – змінити.
В абзаці першому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі №200/7220/21 слова «задовольнити частково» замінити на «задовольнити повністю».
В абзаці другому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі №200/7220/21 слова і цифри «на загальну суму 3913,58 (три тисячі дев`ятсот тринадцять гривень) грн. 58 копійок» замінити на «на загальну суму 144501,81 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот одна гривня) 81 коп.».
Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі №200/7220/21 - виключити.
В решті рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року по справі №200/7220/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 15 грудня 2022 року. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                   Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                        А.А. Блохін

                                                                                                                          І.В. Сіваченко