Ухвала
 
28 жовтня 2022 року
м. Київ
 
справа № 404/639/22
провадження № 61-10596ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною                  скаргою Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка на постанову Кропивницького апеляційного суду                                 від 22 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка про визнання незаконним та скасування підпункту наказу про оголошення дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка (далі - ЦДПУ ім. В. Винниченка) про визнання незаконним та скасування підпункту наказу про оголошення дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди.
 
В обґрунтування позову зазначав, що підпунктом 2.1. пункту 2 наказу ректора                 ЦДПУ ім. В. Винниченка від 20 грудня 2021 року № 139 йому оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення моральних норм поведінки перед учнями та недотримання етичних правил поведінки по відношенню до колег. Підставою для притягнення до дисциплінарної поведінки стала службова записка юрисконсульта ОСОБА_2 та копії документів.
Вказував, що наказ є незаконним та безпідставним, оскільки дисциплінарне стягнення застосоване з порушенням вимог КЗпП України, що є наслідком його скасування та відшкодування відповідачем моральної шкоди.
 
Зазначав, що оскаржуваний підпункт 2.1. пункту 2 наказу від 20 грудня 2021 року                  № 139 не відповідає вимогам статті 147 КЗпП України, оскільки не містить: змісту конкретного проступку, вчиненого ним, невиконання чи неналежне виконання яких конкретних трудових обов`язків він здійснив; дату вчинення порушення; відсутнє посилання на норми посадової інструкції, контракту та на норми КЗпП України, які він порушив; причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на нього трудових обов`язків. Крім того, службова записка юрисконсульта та копії документів, які конкретно не перелічені у підпункті 2.1. пункту 2 наказу від 20 грудня 2021 року № 139, не можуть бути доказами, що підтверджують факт вчинення ним проступку.
 
Вказував, що в оскаржуваному підпункті наказу ЦДПУ ім. В. Винниченка не зазначено та не встановлено розмір заподіяної шкоди, вчиненими ним діями, що призвели до застосування до нього дисциплінарного стягнення. Відповідач всупереч норм статті 149 КЗпП України не отримав від нього пояснень, що виключає встановлення його вини, як однієї з важливих ознак порушення трудової дисципліни та обрання виду стягнення. ЦДПУ ім. В. Винниченка не повідомлено його під розписку про оголошене у підпункті 2.1. пункту 2 наказу від 20 грудня 2021 року № 139 стягнення.
 
Негативні зміни у його трудовій діяльності призвели до завдання йому моральних страждань, які виразилися у погіршенні його фізичного стану, постійному перебуванні у стресовому стані, приниженні перед колективом університету та позбавленні ділової репутації як викладача.
 
Ураховуючи викладене, просив суд визнати незаконним та скасувати підпункт                    2.1. пункту 2 наказу ректора ЦДПУ ім. В. Винниченка від 20 грудня 2021 року № 139 про оголошення дисциплінарного стягнення та стягнути з відповідача на свою користь 20 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
 
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 травня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Місцевий суд, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , виходив з того, що пунктом 3.18. Контракту завідувача кафедри ОСОБА_1 , укладеного 01 грудня                  2016 року, передбачено обов`язок завідувача кафедри дотримуватись педагогічної етики та моралі.
 
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 вересня 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволеночастково. Рішення Кіровського районного суду                            м. Кіровограда від 24 травня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов  ОСОБА_1 задоволено частково.Визнано незаконним та скасовано підпункт                2.1 пункту 2 наказу ректора ЦДПУ ім. В. Винниченка від 20 грудня 2021 року                  № 139про оголошення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 . Стягнуто з ЦДПУ                           ім. В. Винниченкана користь  ОСОБА_1 1 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Оскільки факт винного вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку не знайшов свого підтвердження належними та допустимими доказами, рішення Комісії з етики ЦДПУ ім. В. Винниченка про порушення завідувачем кафедри професором ОСОБА_1 частини третьої статті 58 Закону України «Про вищу освіту» і пункту 4.2 Етичного кодексу університетської спільноти та службова записка юрисконсульта                           ОСОБА_2 не вказують на достатність і обґрунтованість підстав для накладення дисциплінарного стягнення, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування підпункту наказу про оголошення дисциплінарного стягнення. Оскільки права ОСОБА_1 у сфері трудових відносин порушено внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків, вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, враховуючи ступінь моральних страждань, апеляційний суд дійшов висновку, що за рахунок відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню моральна шкода в розмірі 1 000,00 грн, який відповідає вимогам розумності і справедливості.
 
21 жовтня 2022 року ЦДПУ ім. В. Винниченка звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 травня 2022 року.
 
Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього                Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;             2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Предметом спору в цій справі є вимоги про визнання незаконним та скасування підпункту наказу про оголошення дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн.
 
Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Касаційна скарга не містить посилання на необхідність вирішення питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, варто вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких     цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services                              v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Оскільки, касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності (малозначній справі), що не підлягає касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судове рішення у справі незначної складності (малозначній справі) підлягає касаційному оскарженню, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394                           ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка на постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка про визнання незаконним та скасування підпункту наказу про оголошення дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний