Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 жовтня 2022року
м. Київ
 
справа № 937/2065/20
провадження № 51- 1633ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді            ОСОБА_2,
суддів:                                   ОСОБА_3., ОСОБА_4,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року та Запорізького апеляційного суду 29 червня 2022 року, 
встановив:
вироком Апеляційного суду Запорізької області від 25 березня 2004 року ОСОБА_1 засуджено до довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених п.п. 1, 2, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 304 КК України.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вищезазначеного вироку Апеляційного суду Запорізької області.
ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку. 
Запорізький апеляційний суд 29 червня 2022 року апеляційну скаргу засудженого залишив без задоволення, ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року - без змін.
Засуджений, не погоджуючись із постановленими судами першої та апеляційної інстанцій рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року та Запорізького апеляційного суду від 29 червня 2022 року скасувати, кримінальну справу спрямувати на новий судовий розгляд.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429КПК України.
Частиною 3 статті 429 КПК України визначено, що заява повертається, якщо: 1) особа не усунула недоліки заяви, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати заяву; 3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Так, засуджений ОСОБА_1 , не погоджуючись із вироком Апеляційного суду Запорізької області від 25 березня 2004 року, звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про перегляд зазначеного вироку  суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами. 
У заяві про перегляд зазначеного рішення за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_1 вказував на те, що в ході проведення у кримінальній справі досудового слідства та розгляду справи по суті в суді було порушено його право на захист. Вказану обставину засуджений вважав нововиявленою й достатньою для скасування обвинувального вироку Апеляційного суду Запорізької області від
25 березня 2004 року.
Як на причину для поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 послався на рішення Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року (справа № 1-4/06) за заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, відповідно до якого проведення слідчих дій без участі захисника є порушенням права на захист та справедливий розгляд справи, що тягне за собою скасування судового рішення по справі. На думку засудженого після ухваленого Великою Палатою вказаного рішення у нього є право на перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року відмовлено засудженому у поновленні строку на подання заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Запорізької області від 25 березня 2004 року за нововиявленими обставинами.
Суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що наведена захисником та засудженим підстава для поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не може бути визнана такою обставиною, яка безпосередньо унеможливлювала вчинення зазначеної процесуальної дії у визначений законом строк, а тому не є поважною причиною для поновлення строку.
Інших причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк, засудженим і захисником наведено не було.
Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи засудженому у задоволенні клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, дійшов правильного висновку про відсутність поважності причин для поновлення строку.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.
Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року, зазначив про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення заяви засудженого про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, обґрунтовано виходив із того, що наведені ОСОБА_1 причини є непереконливими й не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.
Іншого обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Запорізької області від 25 березня 2004 року засудженим і захисником надано не було.
Суд погоджується з викладеними в ухвалі висновками суду апеляційної інстанції та вважає їх достатньо обґрунтованими й вмотивованими. Ухвала Запорізького апеляційного суду від 29 червня 2022 року постановлена у відповідності до вимог КПК України.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 слід відмовити. 
Керуючись  п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити засудженому ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2020 року та Запорізького апеляційного суду 29 червня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_2                                 ОСОБА_3                                     ОСОБА_4