ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/11047/21 (2-ап/340/25/22)	
(суддя Черниш О.А., м. Кропивницький)                      

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі №340/11047/21 (2-ап/340/25/22) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                                 ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 22 грудня 2021 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області згідно з яким, з урахуванням ухвали про роз`єднання позовних вимог, просить: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення з 01.04.2019 року відсоткового розміру пенсії за вислугу 39 років позивачу з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 01.04.2019 року, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення.
Позов обґрунтовано тим, що при перерахунку пенсії позивача відповідач протиправно знизив її розмір з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення.           
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві. 
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що пенсія позивачу перерахована та виплачується у відповідності до вимог чинного законодавства. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановив суд першої інстанції та не заперечується учасниками справи позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначена пенсія за вислугу років із розрахунку 90 % його грошового забезпечення (а.с.91 зворот).
Внаслідок зміни грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, позивачу проведено перерахунок пенсії з розрахунку 70 % від суми грошового забезпечення (а.с.92 зворот).
Правомірність дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 квітня 2019 року є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції чинній до 08.07.2011 року) максимальний  розмір  пенсії,  обчислений  відповідно до цієї статті,  не  повинен перевищувати 90 процентів  відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а  особам, які  під  час проходження  служби  брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській  АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. 
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Висновок щодо застосування вищезазначених норм права викладено у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 року справа №686/12623/17, які враховуючи положення вищезазначеної норми приймаються судом апеляційної інстанції під час вирішення спірних відносин.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Також, суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Згідно з ч. 2 ст. 55 Закону № 2262-XII, нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
При цьому, посилання відповідача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16 для застосування їх до спірних відносин є помилковими, оскільки у зазначеній справі суд надавав правовий висновок щодо застосування ст.ст.87, 98 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», в той час як до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі №340/11047/21 (2-ап/340/25/22) – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко