ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1545/22 Справа № 202/7923/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 грудня 2022 року                                                                м. Дніпро

       Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , захисника — Хомяка О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Хомяка Олега Петровича, поданої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді місцевого суду визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 496 грн. 20 коп.

       У постанові суду зазначено, що 24 вересня 2022 року о 19-48 год. в м. Дніпро по пр. Слобожанський, 4, водій ОСОБА_1 керував авто Toyota Corolla н/з НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 7510, результат тесту 2,85 % проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування постанови судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року та просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та містить внутрішні суперечності.
В обґрунтування зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження законності підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених в ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки у рапорті працівника поліції підстав для зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 взагалі не зазначено, а тому всі подальші дії працівників поліції щодо водія, у тому числі і проведення огляду на стан сп`яніння є протиправними, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.03.2019 року (справа №686/11314/17).
Також зазначає, що в порушення п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція) матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а відтак на переконання сторони захисту, у працівників поліції були відсутні законні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим проведений огляд є незаконним та свавільним.
Разом з цим, апелянт звертає увагу, що газоаналізатор Drager Alcotest 7510, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 є газоаналізатором для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі, тобто він здійснює аналіз повітря, що видихається, та відповідно не здійснює аналіз крові особи. Таким чином, захисник вважає, що оскільки результати спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alcotest 7510, не є доказом наявності показника більше 0,2 проміле алкоголю в крові ОСОБА_1 , тому докази його перебування у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. При цьому вказує, що матеріали справи також не містять документи, які б підтверджували належний стан технічного засобі Drager Alcotest 7510, зокрема органом поліції не було долучено його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Також в апеляційній скарзі захисник посилається на порушення працівниками поліції п.п.6,7 Розділу І та п.п.8,12 Розділу ІІ Інструкції та вимог ст.266 КУпАП. Аргументує тим, що згідно фактичних обставин справи ОСОБА_1 виражав свою незгоду із результатами отриманими за допомогою газоаналізатора «Драгер», у зв`язку з чим зробив власноручний запис у протоколі «не згоден». Однак в матеріалах справи відсутнє направлення встановленої форми на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, після отримання незгоди ОСОБА_1 із результатами «Драгера», що в свою чергу суперечить практиці ЄСПЛ.
Водночас захисник стверджує, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід при прийнятті оскаржуваного судового рішення та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі припущень, що є порушенням вимог ст.245 КУпАП та практики ЄСПЛ, та не узгоджується з правої позицією ВС КАС викладеною у постанові від 15.04.2020 року (справа №489/4827/16-а), оскільки судом не надано належної оцінки викладеним обставинам справи, зокрема, відсутності законних підстав для зупинення транспортного засобу, підстав для проведення огляду та недодержання працівниками поліції процедури проведення огляду .

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Хомяк О.П. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили апеляційний суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.
Додатково суду захисник пояснив, що скарг на дії працівників патрульної поліції щодо законності зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 за наведених у справі обставин вони не подавали та будь-які рішення компетентних органів, які б визнавали такі дії працівників поліції незаконними, відсутні.
Сам ОСОБА_1 не заперечував, що за встановлених рішенням місцевого суду обставин він дійсно керував транспортним засобом, його зупинили працівники патрульної поліції та на їх пропозицію він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер». При цьому свою незгоду у протоколі він зазначив, оскільки не погодився саме з результатами такого огляду і наявності у нього 2,85% проміле алкоголю, а не з процедурою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння чи з використаним технічним приладом, який було застосовано для його проведення. Стверджує, що працівники патрульної поліції не пропонували йому проїхати до медичного закладу для повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а сам він не вважав за потрібне вернутися до медичного закладу для проходження такого огляду для спростування результатів проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер». 

Вислухавши пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330799 від 24.09.2022 року; роздруківку результату огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу “Драгер” від 24.09.2022 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також на диск з файлами відеозаписів з боді-камер патрульних поліцейських.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 330799 від 24.09.2022 , складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 24 вересня 2022 року о 19-48 год. в м. Дніпро по пр. Слобожанський, 4, водій ОСОБА_1 керував авто Toyota Corolla н/з НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатор Alcotest Drager 7510, результат тесту № 307 - 2,85 % проміле алкоголю. Огляд зафіксовано на нагрудний відеореєстратор № 470256, 474358, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено “не згоден”. Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, так як було пред`явлено додаток «Дія», тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копію ним отримана.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів при проведенні відеофіксації у зв`язку з виявленими ознаками, а саме запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, за допомогою Drager Alcotest 7510 № ARMF-0250 у ОСОБА_2 було встановлено позитивну пробу 2.85 ‰. В акті зазначено, що з результатами проведення огляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис (а.с.4).
Відповідно до результатів тестування на алкоголь від 24.09.2022 року (а.с.3) у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння 2.85 ‰. З результами тестування ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис, будь-яких заперечень або незгоди з результатами від нього не надходило.
Згідно рапорту поліцейського в1 р1 б1 УПП в Дніпропетровській області від 24.09.2022 року (а.с.3), вбачається, що 24.09.2022 під час патрулювання у складі екіпажу «Легіон-121» (Горбаненко, Доскач) приблизно о 19-48 год. за адресою: м.Дніпро, Індустріальний р-н, просп. Слобожанський, буд.4, було зупинено т/з Toyota Corolla н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 7510 №ARMF-0250, на що останній погодився. Результат огляду - 2.85 ‰ проміле. На водія винесено протокол ААБ № 330799 за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову за ч.2 ст.126 КУпАП, а також відсторонено від права керування, згідно ст.266 КУпАП, т/з передали тверезому водієві.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
       1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
       2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, який міститься у 1 файлі на одному cd-диску, долученого до матеріалів справи (обкладинка диску не пронумерована) та зміст якого наведено у постанові місцевого суду.
Так з відеофайлу export-q8gn1 тривалістю 00:00:00 – 00:27:32 вбачається, що на проїзній частині дороги працівниками поліції був зупинений т/з Toyota Corolla, який зупинився та ввімкнув світлові покажчики аварійної зупинки під час того, як поліцейські виходили зі службового автомобілю. В ході розмови було з`ясовано, що за кермом вказаного т/з перебував ОСОБА_1 , який на підтвердження своєї особи надав додаток «Дія». 
Надалі, на прохання ОСОБА_1 один зі співробітників поліції відійшов трохи в бік для розмови. Після тривалої розмови, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, роз`яснив права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що останній погодився.
Далі працівник дістав трубку для продування та прилад Alcotest Drager 7510 №ARMF-0250, надав ОСОБА_1 трубку для дихання, яку він сам дістав із упаковки та почав продувати прилад. За результатами огляду на екрані Драгеру висвітився результат 2.85 ‰, який працівник поліції показав на боді-камеру іншого поліцейського та надав для огляду ОСОБА_1 , який при цьому не висловлював свою незгоду з ними та не наполягав для його направлення до медичного закладу для проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння.
Подальшою відеозйомкою зафіксовано процедуру складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за даним фактом, після завершення чого ОСОБА_1 було ознайомлено з його змістом, а коли дійшли до графи «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», то ОСОБА_1 не знав, що йому написати та поліцейський сказав, що треба щось написати та назвав, як варіант, «незгоден», що останній і вказав. 
Отже зазначені на цих відеофайлах фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів інформації спростовують твердження сторони захисту про те, що до матеріалів справи не додано доказів на підтвердження того, які саме працівниками патрульної поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння та доказів на підтвердження встановлення у нього стану алкогольного сп`яніння, а також того, що огляд було проведено з порушенням вимог Інструкції. За таких обставин апеляційний суд визнає безпідставними твердження ОСОБА_1 та його посилання, як аргумент щодо порушення процесуадри проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на той факт, що працівниками патрульної поліції йому не було запропоновано пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.
Разом з цим, не долучення працівниками поліції до матеріалів справи сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Alcotest Drager 7510 № ARMF-0250, не може слугувати підставою для скасування рішення, оскільки це не спростовує правильність висновків суду про те, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом за встановлених судом обставин. При цьому сам ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції не мав зауважень щодо технічного стану вказаного вимірювального приладу. 
Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а лише оспорює наявність доказів на підтвердження факту керування підзахисним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. При цьому сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував проти того, що за встановлених рішенням місцевого суду обставин він дійсно керував транспортним засобом, коли був зупинений працівниками патрульної поліції.
Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"  встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як зазначено у п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння на національному рівні закріплений у КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015 №1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Мінюсті України 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, з наступними змінами).
Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи сторони захисту про недотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП через відсутність факту пропонування ОСОБА_1 пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, з огляду на наступне.
За приписами частини 2,3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з пунктами 6,7 розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або  перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння пров одиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Отже, системний аналіз наведених законодавчих норм дає можливість зробити висновок, що законодавцем визначено два альтернативних способи проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, - або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.
При цьому норма закону, яка зобов`язує патрульного поліцейського направити водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, на переконання апеляційного суду, має місце виключно у разі:
- відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;
- його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.
Оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ та не заперечував проти результатів проведеного на місці огляду на стан сп`яніння, то суд апеляційної інстанції не вбачає в даному випадку порушень визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, що ставило б під сумнів правильність висновків місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду   на вищевикладене   суд апеляційної   інстанції вважає,  що працівниками патрульної поліції  було дотримано усіх приписів Інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині суперечать наявним в матеріалах справи доказам.
Разом з цим, на переконання апеляційного суду, є некоректним посилання апелянта на правові позиції КАС Верховного Суду, викладені у постановах від 15.04.2020 року (справа №489/4827/16-а), 15.03.2019 року (справа №686/11314/17) щодо фіксування зупинки транспортних засобів та належності і допустимості відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюютьсяКодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.
Крім того, доводи апеляційної скарги щодо відсутності законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», також не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки вони не є предметом апеляційного розгляду.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Хомяк О.П. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Хомяк Олега Петровича - залишити без задоволення, а постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                         В.В. РУДЕНКО