ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2470/22 Справа № 191/3806/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Костеленко Я.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі: 
       головуючого                Лаченкової О.В.
       суддів                        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
       при секретарі                Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року 
по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ГК "Нафтогаз України" про захист прав споживача, про захист прав споживача у спосіб визнання остаточного рахунку за газ недійсним, про захист прав споживача у спосіб встановлення незаконності фактів тиску і шантажу з корисливих мотивів, про захист прав споживача у спосіб визнання погрози відключення газу незаконною, -

ВСТАНОВИЛА:
       В грудні 2020 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ГК "Нафтогаз України" про захист прав споживача, про захист прав споживача у спосіб визнання остаточного рахунку за газ недійсним, про захист прав споживача у спосіб встановлення незаконності фактів тиску і шантажу з корисливих мотивів, про захист прав споживача у спосіб визнання погрози відключення газу незаконною.
       В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що він сплачує за фактично спожитий газ, тоді як відповідач абсолютно безпідставно вигадав і зазначив у його інформаційному Кабінеті заборгованість, ймовірно, привівши обсяг спожитого у його оселі газу до «стандартних умов», які були прийняті відповідачем без обумовлення з позивачем. 06 січня 2021 року ОСОБА_1 змінив постачальника. Як виявилося згодом, за січень 2021 року необхідно сплатити 631 грн. 64 коп., а це означає, що зайво сплачена ним сума коштів за газ у розмірі 278 грн. 36 коп. має бути повернута. Відповідач не заперечує відсутність у нього боргу, але вважає наявним борг за незаконними, вигаданими так званими «стандартними умовами газу» (631 грн. 64 коп.). Вважає, що хоча цей рахунок і не повинен тягнути ніяких правових наслідків, але підлягає визнанню недійсним. Крім того, відповідач зазначає в так званому «Остаточному рахунку» явно незаконну погрозу відключення газу його будинку, а саме зазначено: «У разі порушення терміну оплати постачання газу може бути припинено». Просив відновити становище, яке існувало до порушення його прав споживача, допущеного щомісячно ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" у вигляді приведення обсягу спожитого ним газу до стандартних умов, для захисту його прав споживача; встановити незаконність фактів тиску і шантажу, які застосовує проти нього ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у вигляді незаконного пред`явлення неіснуючого боргу з метою недобросовісної конкуренції проти ГК «Нафтогаз України»; визнати недійсним Остаточний рахунок ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», адресований ОСОБА_1 ; визнати незаконною погрозу припинити постачання газу до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
       Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про захист прав споживача, про захист прав споживача у спосіб визнання остаточного рахунку за газ недійсним, про захист прав споживача у спосіб встановлення незаконності фактів тиску і шантажу з корисливих мотивів, про захист прав споживача у спосіб визнання погрози відключення газу незаконною- відмовлено.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року просить скасувати як незаконне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року, новим судовим рішенням задовольнити позов.
       У відзиві ТОВ “Дніпропетровськгаз збут” на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року залишити без задоволення, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року залишити без змін.
       Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами та обставина, що позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , та має особовий рахунок № НОМЕР_1 .
       ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є постачальником природного газу до домоволодіння позивача за вказаною адресою, відповідно до Постанови НКРЕКП № 844 від 29 червня 2017 року
       Порядок укладання договорів постачання природного газу здійснюється відповідно до положень Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених Законом України «Про ринок природного газу».
       Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.
       Відповідно до повідомлення про сплату рахунку №0320142923 від 10.04.2021 за природній газ за березень 2021 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а також довідки про Фінансовий стан за особовим рахунком № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) у споживача ОСОБА_1 наявна заборгованість в розмірі 631,64 грн.
       Згідно довідки ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» від 01.07.2021 Статус особового рахунку: Лічильник, особовий рахунок № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 . За даними інформаційної платформи ОПЕРАТОРА ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ по відповідному особовому рахунку 07.01.2021 року було припинено дію Типового договору постачання між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а ЕІС-код було виключено з Реєстру споживачів Товариства. Заборгованість споживача складає 631,64 грн.

       Відповідно до ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.
       Відповідно до пункту 1 розділу III Правил постачання природного газу підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.
       У відповідності до пункту 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором і розміщеного на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника, не потребує двостороннього підписання письмової форми договору і є однаковим для всіх побутових споживачів України.
       Пунктом 5 глави II розділу І Кодексу газорозподільних систем передбачено, що Оператор ГРМ співпрацює з суб`єктами ринку природного газу, а саме з постачальниками природного газу, які планують чи здійснюють постачання природного газу споживачам, підключеним до газорозподільної системи Оператора ГРМ.
       Розділом IX Кодексу ГРС врегульовано правила обліку природного газу в газорозподільній системі.
       Пунктом 1 глави 1 розділу IX Кодексу ГРС визначено, що комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до газорозподільної мережі від суміжних суб`єктів ринку природного газу та у об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені передані з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.
       Пунктом 2 глави 1 розділу IX Кодексу ГРС визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ та з урахуванням вимог Кодексу.
       Відповідно до глави 1 розділу IX Кодексу ГРС фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання.
       Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV Кодексу ГРС.
       Сформована позивачем на сайті АТ «Дніпропетровськгаз» 104.ua, «Особистий кабінет» інформація містить дані про фактичні нарахування (обсяг та вартість) за послуги з газопостачання, інші відомості, згідно з вимогами Правил постачання природного газу та дані щодо розрахунку об`єму газу, приведеного до стандартних умов.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про визнання остаточного рахунку за газ недійсним не підлягають задоволенню, так як доводи позивача про незаконне та безпідставне нарахування заборгованості є необґрунтованим, а нарахування позивачеві заборгованості за фактично спожитий об`єм природного газу, приведеного до стандартних умов, проведено відповідачем у відповідності до вимог діючого законодавства. Безпідставність нарахування такої заборгованості позивачем не доведена.
       Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
       Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
       Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування заборгованості за послуги з постачання природного газу жодним чином не порушує прав відповідача, а посилання позивача на неналежне визначення ціни продукції, відповідно до п.7 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», та захист його порушених прав шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав споживача, допущеного щомісячно ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у вигляді приведення обсягу спожитого газу до стандартних умов є безпідставними.
       Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги про захист прав споживача шляхом встановлення незаконності фактів тиску і шантажу з корисливих мотивів, про захист прав споживача у спосіб визнання погрози відключення газу незаконною, є такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ніяких доказів на їх доведеність позивачем не надано.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що суд проігнорував його право не сплачувати зайві кошти за газ, порушивши Закон України “Про захист прав споживачів”, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розрахунок заборгованості позивачеві був здійснений у відповідності до норм діючого законодавства, для проведення звіряння щодо наявності суми заборгованості позивач до постачальника не звертався. Крім того, позивачем було змінено постачальника природного газу з порушенням п.4 розділу IV Правил постачання природного газу, відповідно до якого кожен споживач, який має намір змінити постачальника, повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках за природний газ перед діючим постачальником (або укласти з ним графік реструктуризації заборгованості за природний газ, якого має дотримуватись). Крім цього, наявність заборгованості за послуги з постачання природного газу жодним чином не порушує прав позивача, а заперечення проти такого нарахування повинні враховуватися у разі звернення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що суд не з`ясував наявність (або відсутність) боргу за газ перед відповідачем, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки, виданої 01.07.2021 року ТОВ “Дніпропетровськгаз збут” станом на 07.01.2021 р. (а.с.71-73) заборгованість за спожитий природний газ апелянта складає 631,64 грн.
       Наведені вище обставини спростовують посилання апелянта на незаконне та безпідставне нарахування заборгованості за фактично спожитий об`єм природного газу, оскільки зазначена сума заборгованості є фактичним нарахуванням (обсягу та вартості) за спожитий природний газ, яке проведено відповідно до вимог Закону України “Про ринок природного газу”, Кодексу ГРС, Правил постачання природного газу, Типового договору розподілу природного газу та Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, тому підстав для відновлення становища, яке існувало до порушення прав апелянта, допущеного щомісячно у вигляді проведення обсягу спожитого газу до стандартних умов та встановлення відсутності заборгованості за січень 2021 року відсутні.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
       Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
       Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2021 року - залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий суддя                                                        О.В.Лаченкова

       Судді                                                                        В.С.Городнича 

                                                                               М.Ю.Петешенкова