ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5646/22 Справа № 205/11264/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Терещенко Т.П. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2022 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракетник» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, –

ВСТАНОВИЛА:

       У грудні 2021 року ОСББ «Ракетник» звернулось до суду з вищевказаним позовом (а.с. 2-5), в обґрунтування якого посилалось на те, що 18 березня 2016 року було створено ОСББ «Ракетник». 
Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідач є однією з співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та власницею квартири АДРЕСА_2 у зазначеному будинку. 
ОСОБА_1 також було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
З липня 2019 року по грудень 2021 року відповідачем не виконується передбачений статутом ОСББ «Ракетник» обов`язок по сплаті внесків на утримання спільного майна, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 31 грудня 2021 року складала 14 620,16 грн. 
Жодних претензій щодо якості та повноти наданих ОСББ «Ракетник» або звернень з приводу реструктуризації заборгованості відповідач не надавала. 
Відповідно до статуту ОСББ «Ракетник», затвердженого протоколом загальних зборів ОСББ «Ракетник» №5 від 14 листопада 2019 року об`єднання було створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». 
Згідно п. 2 розділу IV статуту ОСББ «Ракетник» сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників. Пунктом 14 розділу ІІІ статуту встановлено, що до компетенції правління ОСББ «Ракетник» належить, зокрема, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством. 
У період з 2018 по 2021 роки загальними зборами співвласників ОСББ «Ракетник» було затверджено відповідні кошториси на утримання сумісного майна за 1 кв.м. з 01 листопада 2018 року – 3,00 грн, з 01 січня 2020 року – 4,00 грн, з 01 січня 2021 року для 1 та 2 поверхів – 4,40 грн, а для інших співвласників – 6,10 грн. 
Згідно із п. 2 розділу V статуту ОСББ «Ракетник» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки передбачені цим статутом; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. 
Оскільки по теперішній час відповідач не здійснила повної оплати заборгованості по внесках на утримання спільного майна, позивач змушений звернутись до суду з цією позовною заявою за захистом своїх прав та законних інтересів.
       Просило ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСББ «Ракетник» заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 17 985,77 грн, що складається з суми основного боргу в розмірі 14 620,16 грн, 3 % річних в розмірі 1 099,51 грн, інфляційні нарахування в розмірі 2 266,10 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору.
       Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2022 року позовні вимоги ОСББ «Ракетник» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території – задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ракетник» заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 17 985,77 грн, що складається з суми основного боргу в розмірі 14 620,16 грн, 3 % річних в розмірі 1 099,51 грн, інфляційних нарахувань в розмірі 2 266,10 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ракетник» понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 270,00 грн (а.с. 64-67).
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, без урахування обставин справи (а.с. 70-74).
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
       ОСББ «Ракетник» не скористалось своїм правом щодо подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду — без змін, з наступних підстав.
       Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17 березня 2016 року рішенням установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракетник», оформленим у вигляді протоколу №1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , було вирішено створити юридичну особу - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракетник» (а. с. 14-17).
Відповідно до положень п. 1 розділу ІІ, п. 14 розділу ІІІ та п. 2 розділу IV статуту ОСББ «Ракетник» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом, до компетенції правління ОСББ «Ракетник» належить, зокрема, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством, а сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників (а. с. 6-12).
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ракетник» зареєстровано як юридичну особу у встановленому законом порядку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ 40354557 (а.с. 20-21).
Також судом встановлено, що відповідно до кошторису, затвердженого загальними зборами ОСББ «Ракетник» та протоколами зборів співвласників ОСББ «Ракетник» №№ 3, 6, 3/12.20 було визначено розмір щомісячних внесків на утримання спільного сумісного майна співвласників ОСББ «Ракетник» за 1 кв.м.: з 01.11.2018 року – 3,00 грн, з 01.01.2020 року – 4,00 грн, з 01.01.2021 року для 1 та 2 поверхів – 4,40 грн, а для інших співвласників – 6,10 грн (а. с. 22-25).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна, на підставі договору дарування від 18 вересня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. та договору купівлі-продажу від 18 вересня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. (а.с. 26-27).
Відповідач свої зобов`язання по оплаті внесків на утримання спільного майна не виконує, не сплачує обов`язкові внески на утримання майна, у зв`язку з чим, станом на 31 грудня 2021 року, виникла заборгованість у розмірі 14 620,16 грн, що підтверджується наданою позивачем довідкою про заборгованість за період липень 2019 року по грудень 2021 року (а.с. 28-29).
Згідно розрахунку позивача загальна заборгованість відповідача з липня 2019 року по грудень 2021 року зі сплати щомісячних внесків на утримання спільного сумісного майна становить 14 620,16 грн, 3% річних від простроченої суми - 1 099,51 грн, інфляційні нарахування - 2 266,10 грн.
Задовольняючи позовні вимоги ОСББ «Ракетник», суд першої інстанції правильно виходив з того, що ОСОБА_1 як власник квартири АДРЕСА_5 зобов`язана утримувати спільне майно, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а тому виникла заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат, згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи вищевикладене.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.
Згідно із ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Приписами ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.
Крім того, імперативні норми ч. 1 ст. 322 ЦК України та ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлюють загальне правило щодо утримання власниками належного їм (в тому числі і спільного) майна, зокрема: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, співвласник зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.
Згідно ч. 5 ст. 319 Цивільного кодексу України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам і гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
За статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати) майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013р., споживачі зобов`язані оплатити житлово – комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними і відсутність договору про надання житлово – комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
В силу зазначених вимог закону відповідач як власник квартири АДРЕСА_5 зобов`язана утримувати спільне майно, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також виконувати рішення загальних зборів ОСББ «Ракетник».
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.
Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Посилання апеляційної скарги на те, що їй не надходило жодних вимог про сплату заборгованості колегія суддів не бере до уваги, оскільки дані доводи жодним чином не спростовують факт наявності заборгованості. Крім того, апелянтом не надано будь-яких доказів які б підтверджували факт щомісячної сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
Доводи скарги про те, що їй на її вимогу не було надано документів щодо сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, а також надання інформації щодо рахунків є безпідставними, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження таких звернень.
Посилання апелянта на те, що вона здійснювала прибирання прибудинкової території замість сплати внесків не можуть бути взяті до уваги, оскільки не підтверджені будь-якими доказами. 
Доводи скарги про те, що судом безпідставно було нараховано та стягнуто пеню з апелянта є безпідставними, оскільки вказані вимоги судом першої інстанції взагалі не розглядались.
Доводи скарги щодо відсутності укладеного позивачем з відповідачем договору на надання житлово-комунальних послуг та того, що особовий рахунок зареєстрований на іншу особу не беруться до уваги, оскільки судом першої інстанції надано правову оцінку вказаним доводам, а тому вони додаткової правової оцінки не потребують.
Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Апелянт не скористалась наданими їй правами, не обґрунтувала свої доводи апеляційної скарги, не надала суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2022 року — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                 О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова