П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 р.	м. Одеса	Справа № 420/20671/21	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
21.02.2022 року;
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.
          
             П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                           Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
                                                            – Яковлєва О.В.
      
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 318 927 грн. 06 коп., у тому числі:
- по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування (21080900) на суму 315 032 грн. 06 коп. на бюджетний рахунок UA№158999980313010104000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 21080900, отримувач коштів УК у м.Одеса/21080900;
- по адміністративним штрафам та іншим санкціям (21081103) на суму 510 грн. на бюджетний рахунок UA №518999980313050106000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 21081103, отримувач коштів УК у м.Одеса/21081103;
- по акцизному податку (14040000) на суму 3385 грн. на бюджетний рахунок UA №308999980314080531000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 14040000, отримувач коштів УК у м.Одеса/14040000.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 18.05.2017 року перебуває на обліку як платник податків у ДПІ Приморського району м. Одеси ГУ ДПС в Одеській області. З 14.05.2019 року, на підставі власного рішення, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис за №25560060004133478 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Станом на 30.09.2021 року за платником рахується заборгованість 318927,06 грн., а саме за штрафними санкціями за порушення законодавства про патентування у сумі 315 032 грн. 06 коп., за адміністративними штрафами та іншим санкціям у сумі 510 грн. та по акцизному податку у розмірі 3385 грн.
Посилаючись на положення п.п. 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 Податкового кодексу України, узгодженість податкових зобов`язань та не виконання платником свого податкового обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання, вказує на виникнення у податкового органу правових підстав, передбачених п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20, п. 87.11 ст. 87 цього Кодексу, для звернення із адміністративним позовом про стягнення боргу в судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено.
Суд стягнув з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості у розмірі 318 927 грн. 06 коп.:
- по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування (21080900) на суму 315 032 грн. 06 коп. на бюджетний рахунок UA№158999980313010104000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 21080900, отримувач коштів УК у м.Одеса/21080900;
- по адміністративним штрафам та іншим санкціям (21081103) на суму 510 грн. на бюджетний рахунок UA №518999980313050106000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 21081103, отримувач коштів УК у м.Одеса/21081103;
- по акцизному податку (14040000) на суму 3385 грн. на бюджетний рахунок UA №308999980314080531000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 14040000, отримувач коштів УК у м.Одеса/14040000.
Проаналізувавши положення п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, ст. 15, п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20, п. 36.1 ст. 36, п. 54.1 ст. 54, п. 58.3 ст. 58, п. 59.1 ст. 59, п. 87.11 ст. 87, п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у встановленому порядку надіслано платнику податкову вимогу про сплату боргу, але відповідачем свої зобов`язання не виконано та податковий борг не погашено.
Таким чином, оцінюючи надані докази в сукупності, суд першої інстанції визначив позовні вимоги обґрунтованими, документально підтвердженими, а відтак – такими, що відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню у повному обсязі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи і помилково не враховано, що сума заборгованості, визначена у податкових повідомленнях-рішеннях не є узгодженою і відповідних доказів не представлено відповідачем. У тому числі, у податкових повідомленнях-рішеннях не зазначено та до них не додано детальні розрахунки податкового зобов`язання, що унеможливлює з`ясувати порядок нарахування податкового боргу.
Наголошуючи на тому, що відповідачка не одержувала податкові повідомлення-рішення, а наявне в матеріалах справи поштове повідомлення не містить відомостей про вручення або не вручення листа за незалежних від поштового оператора причин, самі ж податкові повідомлення-рішення не містять відмітки уповноваженої особи контролюючого органу про вручення /невручення рішень платнику, апелянтка вказує на недоведеність позивачем узгодженості рішень податкового органу та на порушення такими діями контролюючого органу її прав на адміністративне чи судове оскарження рішень суб`єкта владних повноважень.
Окремо акцентуючи увагу на приписах ст. 102 Податкового кодексу України та тій обставині, що відповідні податкові повідомлення-рішення прийняті у вересні 2018 року, а із позовною заявою позивач звернувся лише в жовтні 2021 року, апелянтка наполягає на порушенні податковим органом строків стягнення в судовому порядку цієї заборгованості.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 з 18.05.2017 року перебуває на обліку як платник податків у ДПІ Приморського району м. Одеси ГУ ДПС в Одеській області.
З 14.05.2019 року, на підставі власного рішення, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань внесено запис за №25560060004133478 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Станом на 30.09.2021 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості перед бюджетом, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника, за відповідачкою рахується заборгованість в загальному розмірі 318 927,06 грн. по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, по акцизному податку та по адміністративним штрафам та іншим санкціям.
Заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування виникла в результаті:
- висновків фактичної перевірки, оформленої актом від 25.07.2018 року за №699/15/53/РОО/3534010429, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 року №0037821406 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 223 495 грн.
- висновків фактичної перевірки, оформленої актом від 25.07.2018 року за №699/15/53/РОО/3534010429, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018 року №0037831406 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 91 537,06 грн.
Заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям виникла в результаті:
- висновків фактичної перевірки, оформленої актом від 25.07.2018 року за №699/15/53/РОО/3534010429, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення від 05.09.2018року №0037811406 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 510 грн.
Заборгованість по акцизному податку виникла в результаті:
- самостійного нарахування платником акцизного податку у розмірі 624 грн. у декларації акцизного податку за №9147633059 від 17.07.2018 року;
- самостійного нарахування платником акцизного податку у розмірі 670 грн. у декларації акцизного податку за №9163779473 від 07.08.2018 року;
- самостійного нарахування платником акцизного податку у розмірі 1529 грн. у декларації акцизного податку за №9192547602 від 11.09.2018 року;
- самостійного нарахування платником акцизного податку у розмірі 313 грн. у декларації акцизного податку за №9216231457 від 07.10.2018 року;
- самостійного нарахування платником акцизного податку у розмірі 249 грн. у декларації акцизного податку за №9256099008 від 19.11.2018 року.
Також, 08.08.2017 року ГУ ДФС в Одеській області виставлено ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» за №11122-17 про сплату загальної суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями за штрафними санкціями (код бюджетної класифікації: 21080900; 210081103) у розмірі 17001 грн.
Зазначена податкова вимога була надіслана 06.11.2017 року засобами поштового зв`язку, проте не вручена платнику та була повернута податковому органу з обставин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.
Посилаючись на те, що за відповідачкою рахується узгоджена сума податкових зобов`язань, несплачена у встановленому порядку та строки, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення заборгованості в судовому порядку.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
За правилами п.п. 57.1, 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п.п. 59.1, 59.3, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Аналіз наведених норм податкового законодавства показав, що порушення платником законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є підставою для визначення зобов`язань і нарахування штрафу згідно відповідних податкових повідомлень-рішень, нарахування пені.
Узгоджена сума грошового зобов`язання підлягає сплаті платником податків у визначені податковим законодавством строки.
Разом з цим, за правилами податкового законодавства узгодженість податкового зобов`язання може мати самостійний характер, тобто шляхом самостійного визначення платником податків грошового зобов`язання, а також у зв`язку із закінченням строку сплати зобов`язання після надіслання відповідного податкового повідомлення-рішення.
Як свідчать обставини справи, заявлена до стягнення за цим позовом заборгованість виникла, зокрема, в результаті несплати відповідачкою грошових зобов`язань (штрафних санкцій) у загальній сумі 315542,06 грн., нарахованих контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень від 05.09.2018 року №0037821406, №0037831406, №0037811406.
Згідно розрахунку заборгованості та відомостей інтегрованої картки платника, визначені зобов`язання класифікуються за кодом доходів бюджету – 21080900, 21081103.
Контролюючим органом вже вживались заходи щодо погашення податкової заборгованості, надіславши 06.11.2017 року платнику податкову вимогу від 08.08.2017 року форми «Ф» №11122-17.
З моменту надсилання податкової вимоги сума вказаної заборгованості збільшилась, що відповідно до положень п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України виключає підстави для повторного направлення платнику податкової вимоги.
Одночасно, слід враховувати, що податкові повідомлення-рішення від 05.09.2018 року №0037821406, №0037831406, №0037811406 не були вручені платнику під час їх прийняття. Відповідні відомості щодо їх вручення відповідачці ці рішення не містять.
Факт вручення чи неможливість вручити податкові повідомлення-рішення з причин, не залежних від податкового органу, не підтверджується і на підставі наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, оскільки останнє не містить даних щодо дати направлення листа, відомостей щодо вручення/відмови в одержанні адресатом, зокрема, й щодо вмісту листа (відсутні будь-які позначення щодо надсилання конкретних рішень платнику).
На переконання апеляційного суду, вказані обставини позбавляють суд встановити узгодженість податкового зобов`язання та виникнення у контролюючого органу правових підстав, передбачених п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20, п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України, для звернення із цим позовом.
Водночас, неможливість встановити узгодженість податкових зобов`язань виключає обставини, передбачені ст. 122 КАС України, ст. 102 Податкового кодексу України, та однозначний факт пропуску контролюючим органом строку звернення із позовом.
Таким чином, знаходять обґрунтоване підтвердження доводи апелянтки щодо порушення податковим органом порядку узгодження зобов`язань та звернення із цим позовом.
Інші доводи апелянтки щодо невідповідності податкових повідомлень-рішень установленій формі (правилам оформлення) на спірні правовідносини не впливають, оскільки за позовом у цій справі відповідні рішення податкового органу не оскаржуються.
Враховуючи викладене, оскільки звернення податкового органу до суду із вимогами про стягнення податкової заборгованості у сумі 315542,06 грн. не відбулось з дотриманням правил податкового законодавства, колегія суддів вважає, що в цій частині позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, оскільки суд першої інстанції під час ухвалення рішення не надав належної оцінки обставинам справи, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням у відповідній частині нового судового про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року скасувати в частині задоволення адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми заборгованості у розмірі 315542 (триста п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 06 коп., а саме:
- по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування (21080900) на суму 315 032 грн. 06 коп. на бюджетний рахунок UA№158999980313010104000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 21080900, отримувач коштів УК у м.Одеса/21080900;
- по адміністративним штрафам та іншим санкціям (21081103) на суму 510 грн. на бюджетний рахунок UA №518999980313050106000015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 21081103, отримувач коштів УК у м.Одеса/21081103.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми заборгованості у розмірі 315542 (триста п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 06 коп. – відмовити.
В іншій частині рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                            О.В. Яковлєв