УХВАЛА
12 грудня 2022 року                                                                                                              
м. Київ
 
справа № 287/310/21
провадження № 51-3797 ск 22
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                         ОСОБА_2.,
суддів                                     ОСОБА_3., ОСОБА_4., 
 
розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5. на ухвалу Житомирського апеляційного суду 
від 01 вересня 2022 року, якою залишений без змін вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначеного судового рішення.  
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку, 
що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним,  тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Частиною 1 ст. 433 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, 
що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання 
про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Однак, прокурор надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду. 
Крім того прокурор не наводить обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції з огляду на положення ст. 412 КПК, а саме, не зазначає, 
які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допустив 
суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст.  429 КПК, залишити касаційні скарги без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
 
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури 
ОСОБА_5. на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року, якою залишений без змін вирок Ємільчинського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 , залишити без руху і надати строк для усунення недоліків упродовж десяти днів із  дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_2                                    ОСОБА_3                               ОСОБА_4