УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 673/451/20
провадження № 51-3423км21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючої                                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                                         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:                                                        
секретаря судового засідання                            ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020240130000035, за обвинуваченням
 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,
 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі — КК),
 
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2021 року.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
 
За вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 8 вересня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 ККдо покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин. 
Вирішено питання щодо речових доказів, а саме ухвалено: сокиру з дерев`яною ручкою, молоток та пильну шину «Oregon» – конфіскувати в дохід держави та знищити; дерев`яні колоди деревини породи ясен об`ємом 5,2 куб. м передати спеціалізованому лісогосподарському комунальному підприємству «Флора» (далі — СЛКП «Флора») як власнику; автомобіль ГАЗ-53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_7 .
Також ухвалено після набрання вироком законної сили скасувати ухвалу слідчого судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року про арешт майна, указаного в постанові слідчого від 5 березня 2020 року.
ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 4 березня 2020 року близько 9 год, перебуваючи на території лісу урочища «Завальня» СЛКП «Флора», обхід № 8, квартал 26, виділ 17, за межами с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, виявив колоди повалених вітром дерев породи ясен, клен та дуб і прийняв рішення про викрадення цих колод як лісоматеріалу (дров).
Того ж дня приблизно об 11:00 він повернувся до м. Деражні Хмельницької області, де ввів в оману про законність вчинених ним дій ОСОБА_8 , який був йому необхідний для завантаження викраденого ним майна, скориставшись довірливими відносинами, запропонував останньому здійснити завантаження колод дерев на території лісу урочища «Завальня» СЛКП «Флора», обхід № 8, квартал 26, виділ 17, за межами с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області на вантажний автомобіль ГАЗ-53А, на що той погодився.
Далі зазначеного дня близько 11:00 ОСОБА_6 , діючи разом із ОСОБА_8 , який не був обізнаний про протиправність вчинюваних ним дій, реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного особистого збагачення та наживи, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу через польову дорогу проїхав автомобілем ГАЗ-53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , до території лісу урочища «Завальня» СЛКП «Флора», обхід № 8, квартал 26, виділ 17, за межами с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області. Після цього, використовуючи допомогу ОСОБА_8 , почергово завантажив на кузов зазначеного автомобіля колоди дерев породи ясен, клен та дуб загальним об`ємом 5,2 куб. м, вартістю 552 грн за 1 куб. м, загальною вартістю 2870,4 грн, які належали СЛКП «Флора», та вивіз їх на зазначеному автомобілі за територію лісу і таким чином таємно їх викрав, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому на вказану суму.
Хмельницький апеляційний суд переглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора і, задовольнивши скаргу, скасував вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 8 вересня 2020 року в частині вирішення питання про долю речових доказів, а саме автомобіля ГАЗ-53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , ухвалив свій вирок, яким ухвалив конфіскувати речовий доказ – автомобіль ГАЗ-53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні в Деражнянському ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК).
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить змінити вирок цього суду і речовий доказ — автомобіль ГАЗ-53А, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває на зберіганні в Деражнянському ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути власнику ОСОБА_7 .
На обґрунтування своїх доводів зазначає, що: 
- вирок суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК;
- під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію апеляційний суд усупереч положенням ч. 10 ст. 100 КПК не перевірив, чи був обізнаний власник цього майна про його незаконне використання;
- сторона обвинувачення не довела обставин, які свідчили би про відсутність у власника права на спірне майно та інтересу в його поверненні;
- зазначені питання не були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій;
- висновок про відсутність інтересу власника майна щодо його подальшої долі зроблено не на підставі відповідних доказів, досліджених безпосередньо судом апеляційної інстанції;
- такий висновок обгрунтовано судом апеляційної інстанції на підставі ухвали слідчого судді про накладення арешту на спірне майно від 11 березня 2021 року, в якій зазначено, що власника автомобіля ОСОБА_7 було повідомлено стосовно розгляду клопотання про арешт майна, проте останній не виявляв активної позиції щодо його повернення. Зазначені обставини не були предметом дослідження суду апеляційної інстанції і базуються виключно на твердженнях, зазначених в апеляційній скарзі прокурора.
- матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту того, що ОСОБА_7 знав чи міг би знати про незаконне використання вказаного автомобіля, що було б підставою для його конфіскації;
- вирішуючи питання про конфіскацію автомобіля, суд апеляційної інстанції порушив принцип пропорційності, оскільки явно не співмірними є заподіяна злочином шкода в розмірі 2870,4 грн та вартість транспортного засобу.
Позиції учасників судового провадження
 
Від учасників судового розгляду заперечень на касаційну скаргу не надходило.
 
У судовому засіданні прокурор заперечував щодо задоволення вимог касаційної скарги, зазначив про те, що фактично засуджений всупереч положенням, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК, звернувся до суду не в своїх інтересах, а в інтересах іншої особи, і просив залишити без зміни вирок суду апеляційної інстанції.
 
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_6 , який з огляду на матеріали кримінального провадження фактично має статус законного володільця автомобіля, звернувся до суду касаційної інстанції з вимогою про зміну вироку суду апеляційної інстанції шляхом прийняття рішення про повернення власнику ОСОБА_9 автомобіля ГАЗ-53А, державний номерний знак НОМЕР_1 .
У касаційній скарзі він зазначає, зокрема, що всупереч положенням, передбаченим ст. 100 КПК, суд не перевірив, чи був обізнаний власник автомобіля про незаконне використання його майна.
У частині 2 ст. 24 КПК визначено, що гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу має право подати засуджений, його законний представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого.
Проте, як убачається зі змісту касаційної скарги, вимоги, зазначені в ній, фактично стосуються інтересів власника автомобіля ОСОБА_9 , який з урахуванням положень, передбачених ч. 2 ст. 24 КПК, не оскаржував рішення суду апеляційної інстанції в зазначеній частині.
Водночас засуджений має право подати касаційну скаргу у частині, що стосується його інтересів.
Даних про те, що засуджений уповноважений представляти інтереси власника майна, матеріали кримінального провадження не містять, а тому з урахуванням зазначеного відсутні підстави для розгляду його касаційної скарги і касаційне провадження необхідно закрити.
Керуючись статтями 369, 433, 434, 441 КПК, Суд

постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2021 року закрити.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                       ОСОБА_2                              ОСОБА_3