Справа № 456/5604/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М. 
Провадження № 22-ц/811/1071/22                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        17 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю: секретаря Цьони С.Ю.;
Демчук М.В. – голови ОСББ «Загадка»;
адвоката Олексишина І.Б. – представника ОСББ «Загадка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Загадка», на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Загадка» (в подальшому – «позивач» або «ОСББ») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобов`язання згаданих відповідачів усунути перешкоди у користуванні спільною власністю - допоміжними приміщеннями, а саме: коридором «ІV» площею 10,8 кв.м., коридором «30» площею 2,2 кв.м., щитовою «31» площею 2,1 кв.м. на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу незаконно збудованої перегородки з дверима та стягнути судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, щовідповідачка  ОСОБА_2  є власником квартири АДРЕСА_2 , а відповідач ОСОБА_3 разом з членами своєї сім`ї є власником квартири АДРЕСА_3 .
Відповідно до поверхового плану будинку АДРЕСА_1 , станом на 05.08.1967 року на першому поверсі згаданого будинку існував один загальний коридор, позначений на плані «ІІІ» площею 47,19 кв.м., з якого передбачався доступ до кімнат гуртожитку, а також допоміжних приміщень, у тому числі - і до позначених на цьому плані, як коридор «26» площею 2,26 кв.м. та щитова «27» площею 2,0 кв.м.
Відповідачами самовільно було зведено перегородку з дверима у загальному коридорі «ІІІ», якою відділено квартири АДРЕСА_4  та АДРЕСА_2 , а також коридор «26» та щитову «27» від загального коридору та самовільно захоплено спільне майно, зокрема - частину нежитлових приміщень, які є спільною власністю співвласників будинку, ізгідно технічного плану, виготовленого 28.11.2018 року, на першому поверсі будинку вже є два коридори: «ІV» площею 10, 8 кв.м. та «ІІІ» площею 26,8 кв.м. (а.с. 2-5).
Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено (а.с. 53-57).

Дане рішення оскаржив представник позивача.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.
Стверджує, що відповідачка ОСОБА_2 в суді першої інстанції визнавала той факт, що вона обладнала приміщення щитової від кладову для власного користування, а відтак висновки суду про недоведеність позивачем існування спірної щитової вважає передчасними та необґрунтованими (а.с. 64-66).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , будучи своєчасно (19.08.2022 року) повідомленими про апеляційний розгляд справи об 11-00 год. 17.10.2022 року (а.с. 108, 109), в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 також надіслала на адресу суду Заяву про відкладення розгляду справи (первинно призначеної на 08.08.2022 року, яка судом була задоволеною), у якій стверджує, що вона жодних перешкод у користуванні спільним коридором не чинить, «а щитова постійно відкрита», а також те, що «в щитовій немає жодних електричних лічильників так як такі виведені на сходову клітку коридору» (а.с. 97).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмову у задоволенні позовних вимог суд мотивував їх недоведеністю, а саме: тим, що матеріали справи не містять доказів того, що у приміщенні, позначеному на поверховому плані літерою «31», дійсно знаходиться щитова і така є у робочому стані, а також доказів про те, що перегородка у коридорі першого поверху будинку АДРЕСА_1 є спорудженою незаконно.

Колегія суддів не погоджується з вищезгаданими висновками суду, виходячи з наступного.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
-        доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
-        належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77).

Матеріалами справи стверджується наступне.

Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 26 червня 2019 року № 155 ОСОБА_2 (відповідачці) було передано у власність квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 43,7 кв.м. у складі приміщень, які позначені на поверховому плані цифрами 25, 27, 28, 29 та 32 (а.с. 124-129).
Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 29 серпня 2019 року № 202 ОСОБА_3 (відповідачу) було передано у власність квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 16,0 кв.м., а саме: кімнату, позначену на поверховому плані цифрою 15 (а.с. 115-118).
Як вбачається з вищенаведеного, приміщення, позначені на поверховому платі цифрами 30 та 31, до складу квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 включеними не були: ця обставина відповідачами належними та допустимими доказами не спростована.

30 травня 2020 року будинок АДРЕСА_1 по Акту приймання-передачі, затвердженому Міським головою міста Стрия, було передано з балансу Комунального підприємства «УК «Надія» на баланс і обслуговування ОСББ «Загадка» (а.с. 119-123).

Згідно Акту обстеження коридору і приміщення щитової загального користування ОСББ «Загадка», складеного 11 лютого 2022 року комісією з п`яти осіб (в складі голови ОСББ та 4 мешканців цього ОСББ), згаданій комісії не вдалось потрапити у приміщення коридору і електрощитової загального користування будинку, перешкодою чого були самочинного вмонтовані двері посеред коридору першого поверху співвласниками кімнат АДРЕСА_4 ОСОБА_3 та № 29 ОСОБА_2 (а.с. 40).
Як стверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_3 відзиву на позов до суду не подав і в жодне судове засідання не з`явився.
Як вбачається з пояснень в суді першої інстанції відповідачки ОСОБА_2 (зміст яких наведено в описовій частині оскаржуваного рішення), остання фактично визнала заявлені до неї позовні вимоги, оскільки визнала, що «коридором «ІV» площею 10,8 кв.м. ніхто з жильців будинку не користується, оскільки вони мають окремий вхід, тому їх права жодним чином не порушуються. В цій частині коридору знаходиться тільки її квартра та квартира її брата відповідача по справі ОСОБА_3 . Зазначила, що облагородила вказаний коридор і зробила ремонт за свій кошт та встановили перегородку зі згоди попереднього коменданта гуртожитку, оскільки були відсутні вхідні двері в під`їзд, було холодно та мала місце крадіжка з проникненням в її квартиру, а тому хотіли якимось чином себе захистити», а відтак ця обставина («встановлення перегородки» саме відповідачами) доказуванню не підлягає (частина 1 статті 82 ЦПК України). 
Частиною 2 статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку.
Відповідно до частин першої та другої статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.
Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку, що фактично було зроблено відповідачами.
Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (пункт 1 частини першої та частина друга статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). 
Статтею 18 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об`єднання зобов`язане (зокрема) припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласників.
У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, указано, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.
Відтак, з урахуванням вищенаведеного, саме відповідачі мали б довести суду належними та допустимими доказами законність своїх дій по «встановленню перегородки», а не позивач (ОСББ) мав би доказувати незаконність спорудження відповідачами цієї перегородки. Однак, відповідачами так і не було подано до суду доказів про правомірність встановлення ними перегородки в коридорі загального користування.

Як вже зазначалося вище, відповідачка ОСОБА_2 у надісланій на адресу суду Заяві про відкладення розгляду справи визнає існування «щитової» у тій частині коридору, яку було відгороджено самовільно встановленою перегородкою, стверджуючи при цьому, що ця «щитова постійно відкрита», а також те, що «в щитовій немає жодних електричних лічильників так як такі виведені на сходову клітку коридору» (а.с. 97). Відтак, висновки суду про те, що матеріали справи не містять доказів того, що у приміщенні, позначеному на поверховому плані літерою «31», дійсно знаходиться щитова і така є у робочому стані, спростовуються (зокрема) поясненнями самої відповідачки (яка визнає існування такої щитової), а відтак ці висновки не відповідають фактичним обставинам справи і до уваги прийматися не можуть.
За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового: про задоволення позовних вимог ОСББ.

Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1), і що суд апеляційної інстанції, у випадку зміни рішення або ухвалення нового, відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13).
Матеріалами справи стверджується, що позивач (ОСББ) в ході розгляду даної справи поніс 5 675 грн. судових витрат у виді сплаченого судового збору (а.с. 1, 67).
Відтак, до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягає по 2 837 грн. 50 коп. (5 675 грн. : 2) з кожного судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Загадка», задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимогиОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Загадка» задовольнити. 

Зобов`язати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ) усунути перешкоди у користуванні спільною власністю - допоміжними приміщеннями, а саме: коридором «ІV» площею 10,8 кв.м., коридором «30» площею 2,2 кв.м., щитовою «31» площею 2,1 кв.м. на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу незаконно збудованої перегородки з дверями.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Загадка» (ЄДРПОУ 43486770; 82400, Львівська область, місто Стрий, вулиця Володимира Івасюка, 20) по 2 837  грн.  50 коп. з кожного судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 18 жовтня 2022 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.