ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2022 р. 	Справа № 480/5508/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 (суддя: Л.М. Опімах, м. Суми)  по справі № 480/5508/21
за позовом               Головного управління ДПС у Сумській області  
до               Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯМАЛ ПРОДУКТ"                       
про стягнення податкового боргу та накладення арешту,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту – позивач, ГУДПС у Сумській області) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯМАЛ ПРОДУКТ» (далі по тексту – відповідач, ТОВ «ЯМАЛ ПРОДУКТ»), в якому просить суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯМАЛ ПРОДУКТ" (код за ЄДРПОУ 37601173) за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків, та готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг загальною сумою 34250 грн. (тридцять чотири тисячі двісті п`ятдесят грн.), а саме:
з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14010100) в сумі 4250,00 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят грн.), отримувач ГУК Сум.обл/Білопільська МТГ/14060100, на р/р UA348999980313080029000018526, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ел.ад.подат), МФО банка одержувача 899998;
адміністративний штраф та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (код податку 21081500) в сумі 30000,00 грн. (тридцять тисяч грн.), отримувач ГУК Сум.обл/Білопільська МТГ/21081500, на р/р UA18999980314000561000018526, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат), МФО банка одержувача 899998;
- накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯМАЛ ПРОДУКТ" (код за ЄДРПОУ 37601173) в загальній сумі 34250 грн. (тридцять чотири тисячі двісті п`ятдесят грн.), які знаходяться на відкритих рахунках у таких банках: МФО банку – 337568; назва банку СУМСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛ АТОЩАД М. СУМИ; номер рахунку – НОМЕР_1 ; валюта рахунку – 980-українська гривня.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, всупереч вимог п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, порушив строки сплати податків, у зв`язку з чим за ним утворилась зазначена заборгованість. Крім того, вказує, що у відповідача відсутнє майно або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, тому ГУ ДПС у Сумській області просить суд накласти арешт на кошти, що знаходяться на відкритих рахунках у банках, та належать ТОВ "ЯМАЛ ПРОДУКТ".
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі № 480/5508/21 адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, буд. 13, код ЄДРПОУ 43995469) до товариства з обмеженою відповідальністю "ЯМАЛ ПРОДУКТ" (41800, Сумська область, м. Білопілля, вул. Старопутивльська, буд. 30, код ЄДРПОУ 37601173) про стягнення податкового боргу та накладення арешту задоволепно частково.
Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ЯМАЛ ПРОДУКТ" (код ЄДРПОУ 37601173) за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків, та готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг на загальну суму 34250,00 грн (тридцять чотири тисячі двісті п`ятдесят грн 00 коп.), а саме:
- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14010100) у розмірі 4250,00 грн (чотири тисячі двісті п`ятдесят грн 00 коп.) на р/р UA 348999980313080029000018526, отримувач ГУК Сум.обл./Білопільська МТГ/14060100, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат), МФО банка одержувача 899998;
- адміністративний штраф та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів (код податку 210081500) у розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч грн 00 коп.) на р/р UA 18999980314000561000018526, отримувач ГУК Сум.обл./Білопільська МТГ/21081500, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат), МФО банка одержувача 899998.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі № 480/5508/21 в частині відмови у задоволенні позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити позовну заяву Головного управління ДПС у Сумській області.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки позивачем належним чином доведено, що у ТОВ “ЯМАЛ ПРОДУКТ” відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу. Зокрема, вказує, що згідно інформаційної довідки №231910341 від 10.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ “ЯМАЛ ПРОДУКТ” відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг. Відповідно до інформації МВС України щодо наявності транспортних засобів, то у відповідача відсутні зареєстровані транспортні засоби. Також вказує, що податковим керуючим був здійснений вихід за місцем реєстрації підприємства з метою виявлення активів ТОВ “ЯМАЛ ПРОДУК”, однак фактично встановлено відсутність майна, яке належить підприємству, що підтверджується актом від 23.12.2020.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ “ЯМАЛ ПРОДУКТ” зареєстроване як юридична особа та є платником податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України.
Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість на загальну суму 34250,00 грн. виникла внаслідок несплати до бюджету узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та несплати адміністративного штрафу, штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Так, 16.04.2020, 12.05.2020, 19.06.2020, 08.07.2020 та 27.07.2020 позивачем були проведені камеральні перевірки своєчасності подання податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ "ЯМАЛ ПРОДУКТ" за лютий, березень, квітень, травень, червень 2020 року, якими встановлено порушення граничних строків подання податкової декларації з податку на додану вартість за лютий, березень, квітень, травень, червень 2020 року, чим порушено п. 49.2 ст. 49, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України. За наслідками проведених перевірок складено акти від 16.04.2020 № 1863/18-28-54-04/37601173, від 12.05.2020 № 2140/18-28-54-04/37601173, від 19.06.2020 № 2835/18-28-54-04/37601173, від 08.07.2020 № 3068/18-28-54-04/37601173 та від 27.07.2020 № 3370/18-28-54-04/37601173 відповідно (а.с.17, 19, 21, 23, 25).
За результатами проведених  перевірок ГУ ДПС у Сумській області прийнято податкові повідомлення-рішення (а.с.16, 18, 20, 22, 24):
- № 0051185404 від 08.07.2020, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем “податок на додану вартість” у розмірі 170,00 грн.;
- № 0051485404 від 09.07.2020, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем “податок на додану вартість” у розмірі 1020,00 грн.;
- № 0061075404 від 10.08.2020, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем “податок на додану вартість” у розмірі 1020,00 грн.;
- № 0061065404 від 10.08.2020, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем “податок на додану вартість” у розмірі 1020,00 грн.;
- № 0065735404 від 28.08.2020 р., яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем “податок на додану вартість” у розмірі 1020,00 грн..
Крім того, 18.02.2019 та 19.02.2019 позивачем були проведені фактичні перевірки ТОВ "ЯМАЛ ПРОДУКТ" з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, якими встановлено порушення, а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін, чим порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", та не забезпечено зберігання документів протягом 1095 днів, чим порушено п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України. За наслідками проведених перевірок складено акти від 18.02.2019 № 188/18-28-40-01/37601173, від 18.02.2019 № 181/18-28-40-01/37601173 та від 19.10.2019 № 193/18-28-40-01/37601173 відповідно (а.с.28-30, 33-34, 38-39) та прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.03.2019: № 0000484001, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем “адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у розмірі 10000,00 грн.; № 0000464001, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем “адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у розмірі 10000,00 грн.; № 0000444001, яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем “адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у розмірі 10000,00 грн. (а.с.26, 31, 36).
У зв`язку з наявною за ТОВ “ЯМАЛ ПРОДУКТ” заборгованістю з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 34250,00 грн., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти, які знаходяться на відкритих рахунках у банках та інших фінансових установах.
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення сум податкового боргу, суд першої інстанції виходив з правомірності та узгодженості вказаних сум.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯМАЛ ПРОДУКТ» в загальній сумі 34250,00 грн., які знаходяться на відкритих рахунках у банках, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано суду та не було доведено належними та допустимими доказами, що у відповідача відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, як і не доведено того, що ним вчинялися дії щодо проведення опису майна ТОВ "ЯМАЛ ПРОДУКТ" з метою встановлення права власності на майнові активи платника податків з метою погашення податкового боргу. Також судом зазначено, що дані Державного реєстру не містять інформації стосовно повного переліку можливого майна, що перебуває у власності відповідача, зокрема такого, права на які не підлягають державній реєстрації.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги в частині відмови в задоволенні позову, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України.
Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).
Приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.
Відтак, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.
Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.
Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання.
Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.
Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.
Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.
Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, від 06.02.2020 у справі № 826/8691/16 та від 24.04.2020 у справі № 802/2067/15-а.
Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.
Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".
Згідно з п.87.2 ст.87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Отже, зміст наведених норм свідчить, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків за винятком випадків, прямо передбачених чинним законодавством.
Враховуючи зазначене, податковому органу для доведення наявності підстав для звернення до суду із позовом згідно п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України необхідно довести відповідно до приписів статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність/недостатність майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, та яке може бути джерелом погашення податкового боргу.
Таким чином, податковому органу необхідно вжити всі можливі заходи щодо встановлення наявного у платника податків майна, щоб встановити відсутність/недостатність майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, саме у розмірі, який відповідає розміру податкового боргу в даному випадку в розмірі 34250,00 грн..
Обґрунтовуючи відсутність у ТОВ “ЯМАЛ ПРОДУКТ” майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, позивач надав суду інформаційну довідку №231910341 від 10.11.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в якій зазначено, що у ТОВ “ЯМАЛ ПРОДУКТ” відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг. Також позивачем зазначено, що відповідно до інформації МВС України щодо наявності транспортних засобів, то у відповідача відсутні зареєстровані транспортні засоби.
Разом з тим, зі змісту положень ПК України вбачається, що способом забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом є податкова застава (п.п.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України).
Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.
У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Відповідно до п.88.1, 88.2 ст.88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.
Згідно із п.89.1 ст.89 ПК України, право податкової застави виникає: 89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; 89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; 89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
Відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 89.8 ст. 89 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.
Зміст наведених норм свідчить, що з моменту виникнення у платника податків податкового боргу виникає податкова застава, як спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання, не сплаченого у строк.
При цьому, контролюючий орган з метою встановити наявне у платника податків майно, на яке поширюється право податкової застави, складає опис такого майна.
Таким чином, відсутність/недостатність майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, та яке може бути джерелом погашення податкового боргу, як підстава для звернення до суду із позовом згідно п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПК України має бути доведена не лише наявністю інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про зареєстровані (зняті з обліку) транспортні засоби, про відсутність таких відомостей, а й передбаченими законодавчо способами, оскільки можливим є наявність у платника податків достатнього для погашення податкового боргу майна, яке може бути джерелом погашення такого боргу, але інформація про яке в зазначених реєстрах відсутня.
Як зазначено позивачем, податковим керуючим був здійснений вихід за місцем реєстрації підприємства з метою виявлення активів ТОВ “ЯМАЛ ПРОДУК”, однак фактично встановлено відсутність майна, яке належить підприємству, що підтверджується актом від 23.12.2020.
Втім колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції та зазначає, що позивачем не доведено належними доказами відсутність у відповідача майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, оскільки наданий акт від 23.12.2020 (а.с.42) не може свідчити про відсутність майна у відповідача. А будь-яких інших доказів того, що у відповідача відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений податковий борг (відмінного від земельних ділянок, нерухомого майна та транспортних засобів (різного роду устаткування, обладнання тощо)) або доказів того, що вартість такого майна менша, ніж сума податкового боргу (балансові звіти, акти виходів за фактичним місцем знаходження боржника) позивачем надано не було.
Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 30.05.2022 у справі № 825/2335/18, від 22.06.2018 у справі № 825/1994/18.
Таким чином, є обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для накладення арешту на кошти ТОВ "ЯМАЛ ПРОДУКТ", що знаходяться в банках платника податків, оскільки позивачем не доведені обставини, визначені податковим законодавством, а наявність у відповідача податкового боргу не є безумовною підставою для застосування адміністративного арешту коштів на рахунку.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.. 
Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі № 480/5508/21 - залишити без змін в частині відмови у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Сумській області. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    Т.С. Перцова