ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська, 81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" листопада 2022 р.                                                                 Справа №926/2195/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
головуючого судді                                                                                           Кордюк Г.Т.
суддів                                                                                                              Кравчук Н.М.
                                                                                                                          Плотніцького Б.Д.

Секретар судового засідання                                                                             Клебан Н.А.

розглянувши апеляційну скаргу  Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці № 576/2582 від 15.11.2021 ( вх. № 01-05/3863/21 від 18.11.2021)
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2021 (суддя Миронюк С.О., повний текст рішення складено 20.10.2021, м. Чернівці)
у справі № 926/2195/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ріфіл-Україна”, м. Чернівці
до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці
про визнання договору продовженим     

За участю представників від:
позивача  –    не з`явився
відповідача  –  не з`явився

В С Т А Н О В И В :

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці про визнання договору оренди нерухомого військового майна від 23.12.2005 №12 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк, на який він був укладений, а саме на 5 років, шляхом оформлення додаткового договору про внесення змін до договору. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Ріфіл-Україна» не отримувало жодних листів відповідача про припинення договору оренди нерухомого військового майна. Тому, на думку позивача, цей договір є продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором, оскільки позивач продовжив користуватися майном після закінчення строку договору оренди, а відповідач у встановлений місячний строк після закінчення строку дії договору не заявив про його припинення.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2021 (суддя Миронюк С.О.) у справі №926/2195/21 позовні вимоги ТОВ «Ріфіл-Україна» до Квартирно –експлуатаційного відділу м.Чернівці про визнання договору продовженим задоволено  у повному обсязі. Визнано договір оренди індивідуально визначеного нерухомого військового майна, що належить до державної власності  від 23.12.2005 №12 (зі змінами), який укладено між Квартирно-експлуатаційним відділом м.Чернівці та ТОВ «Ріфіл-Україна», продовженим на тих самих  умовах та на той самий строк, на яких він був укладений, а саме на 5 років, шляхом оформлення додаткового договору про внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна. 
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції  виходив із того, що станом на дату закінчення строку дії договору оренди  і протягом місяця після закінчення  цього строку було відсутнє  заперечення орендодавця щодо непродовження договору. З  огляду на це місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що договір оренди індивідуально визначеного нерухомого військового майна є продовженим на тих самих умовах та на той самий строк, на яких він був укладений.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 скасовано рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2021 у справі №926/2195/21 та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ріфіл-Україна» до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці про визнання договору продовженим.
06 вересня 2022 року Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду справу №026/2195/21 передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду, оскільки апеляційний господарський суд не врахував при винесенні рішення положень статті 764 Цивільного кодексу України та ч. 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», які не вимагають укладення додаткової угоди у разі продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах що були передбачені таким договором.
Автоматизованою системою документообігу суду справу №926/2195/21 розподілено до розгляду головуючому судді Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.09.2022, розгляд апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці на рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.10.2021, у справі № 926/2195/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Ріфіл-Україна”, м. Чернівці призначено в судовому засіданні на 10.10.2022. Проте, за заявами представників сторін справи розгляд відкладено, та призначено на 28.11.2022.
У судове засідання представники сторін не з`явились, причини  неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце  слухання справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштової кореспонденції.
28.11.2022 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу від директора ТОВ «Ріфіл –Україна», проте, оскільки такий лист не містить файлів з кваліфікованим електронним підписом, що стверджується начальником відділу документального забезпечення, суд такі не приймає до уваги.
Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне.
30 грудня 2004 року між Чернівецькою квартирно-експлуатаційною частиною району (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Ріфіл-Україна” (Орендар) укладено у письмовій формі договір № 12 оренди нерухомого військового майна, розташованого в Чернівецькому гарнізоні за адресою: м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10.
Відповідно до директиви Міністра оборони України від 20.04.2005р. Квартирно - експлуатаційна частина району переформована у Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці.
Враховуючи вимоги чинного законодавства щодо нотаріального посвідчення договорів оренди, сторони вирішили нотаріально посвідчити укладений 30.12.2004 р. договір №12 нерухомого військового майна, розташованого в Чернівецькому гарнізоні за адресою: м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10.
Так, 23 грудня 2005р. сторони уклали фактично новий договір оренди №12, який був нотаріально посвідчений.
Згідно п.1.1 договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно: приміщення складу літ.А площею 626.20 кв.м;, (в попередній редакції договору - приміщення складу інв.№2 площею 640,9 кв,м), приміщення складу літ.Б площею 606,80 кв.м (в попередній редакції договору - приміщення складу інв.№24 площею 648 кв.м), приміщення складу літ.Ж площею 25,30 кв.м (в попередній редакції договору - приміщення складу інв.№42 площею 66,0 кв.м), приміщення прохідної літ. З площею 24,30 кв.м. (в попередній редакції - приміщення вартового інвентарний №48 площею 21 кв.м. (надалі Майно), яке знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10, військового містечка № 195, що знаходиться на балансі Чернівецької КЕЧ району Західного оперативного командування, вартість якого визначена за експертною оцінкою 75686 (сімдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят шість) грн.
Відповідно до п.2 Договору, Майно є власністю Держави в оперативному управлінні Чернівецької Квартирно-експлуатаційної частини району (після перейменування - “Квартирно- експлуатаційний відділ м. Чернівці”) орендодавця на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Чернівецьким міськвиконкомом 01 грудня 2005 року на підставі рішення Чернівецького міськвиконкому від 22 листопада 2005 року за № 903/20. Право власності зареєстроване Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації 13 грудня 2005 року за реєстраційним номером 13185369.
У п.10.1. сторони встановили строк дії договору з 30.12.20004 р. по 30.12.2009 р.
Згідно п. 10.6 зазначеного договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.
30 грудня 2009 року між КЕВ м. Чернівці та ТзОВ "Ріфіл-Україна" укладено Додатковий договір № 1 до Договору оренди № 12/2004 від 30.12.2004 року та додатків до нього нерухомого майна розташованого в Чернівецькому гарнізоні за адресою: м. Чернівці, вул. Авіаційна, 10 (буд. № 2, 24, 42, 48 військового містечка № 195), сторони виклали: п.п. 3.1., 3.3. розділу 3, що стосується розміру орендної плати, п.п. 4.1., 4.2. розділу 4, щодо поліпшення орендованого майна, п. 6.3. розділу 6, п.п. 8.З., 8.4.. 8.5., а також п.п. 10.1., 10.4.-10.12; п. 11.1. розділу 11-у новій редакції.
Відповідно до п.10.1 Додаткового договору № 1 від 30.12.2009 р., сторони продовжили дію основного Договору до 29 грудня 2011 року з гарантованим щорічним продовженням терміну дії договору оренди за письмовим погодженням сторін. За умови сумлінного виконання орендарем зобов`язань за умовами договору оренди № 12/2004 від 30.12.2004 та додатків до нього. У п. 10.4. цього Договору, сторони передбачили, що у разі відсутності заяви Орендаря про припинення чи укладення Договору оренди на новий строк за місяць до закінчення строку оренди, дія договору оренди припиняється після закінчення строку, на який його було укладено та, що реорганізація Орендодавця або перехід права власності не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників) (п. 10.5. Додаткового договору від 30.12.2009 р). 
У п.10.6.1., п.10.6.2., п.10.7. Додаткового договору № 1 від 30.12.2009 р., сторони визначили підстави дострокового розірвання Договору на вимогу Орендодавця. 
У п. 10.8. Додаткового договору № 1 від 30.12.2009 р. передбачено підстави припинення чинності Договору; в п. 10.9. питання щодо повернення поліпшення орендованого майна; у п.п. 10.10., 10.11. - порядок та строки повернення майна в разі припинення або розірвання Договору; відповідальність Орендаря у разі неповернення майна (п. 10.12.).
У відповідності до умов п.10.6. зазначеного Договору (нотаріально посвідчений 23.12.2005 року нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 6639, державна реєстрація правочину проведена 23.12.2005 р.), яким передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності, а саме після 30.12.2009 р., протягом одного місяця Договір № 12 від 23.12.2005 р. вважається продовжений на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, тобто на (п`ять років) по 30.12.2014 року.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області, у справі № 926/92/15, від 23.03.2015 р. задоволено позов квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці до товариства з обмеженою відповідальністю "Ріфіл - Україна" про зобов`язання звільнити орендоване приміщення, у зв`язку із закінченням дії договору оренди.
24.06.2015          року, постановою Львівського Апеляційного Господарського Суду, рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.03.2015 року у справі № 926/92/15 скасовано повністю і прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено та зазначено, що Договір № 12 який є нотаріально посвідчений 23.12.2005 року нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 6639, є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто з 30.12.2014 р. до 30.12.2019.
Апелянт наголошує, що листом від 27.01.2020 вих.№197 ТзОВ «Ріфіл-Україна» було повідомлено про закінчення терміну дії договору та відсутність наміру КЕВ м.Чернівці продовжувати термін дії договору оренди №12 від 30.12.2004 (нотаріально посвідченого 23.12.2005).
Зокрема листом від 13.02.2020 вих.№355 ТзОВ «Ріфіл-Україна» вказане повідомлено повторно.
При цьому листом від 27.02.2020 вих.№450 КЕВ м.Чернівці втретє повідомлено про відсутність наміру продовжувати термін дії договору оренди та забезпечення явки уповноваженого представника для передачі Орендодавцеві нерухомого військового майна.
Однак, такі листи залишилися без задоволення та без відповіді, станом на день звернення апелянта до суду, дане приміщення не звільнено. 
Відповідач КЕВ м.Чернівці вважає, що при прийнятті рішення у справі №926/2195/21, місцевим господарським судом не враховано  подані  докази, які надані КЕВ м.Чернівці.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд вказав на те, що  продовження договору відбулось в строк до 01.07.2020 оскільки Кабінет Міністрів України не прийняв  рішення передбачене абзацом п`ятим ч.2 ст.18 Закону від 03.10.2019 «Про оренду державного та комунального майна», а подальше оформлення такого продовження додатковою угодою мало статись в межах цього строку.
Крім того, суд визнав договір продовженим на п`ять років шляхом укладання додаткової угоди. 
З такими висновками колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується виходячи з наступного.
Закон України «Про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ від 03.10.2019 який набрав чинності 03.10.2019, введено в дію 01.02.2020. 
Відповідно до ч.2 Прикінцевих та перехідних положень  вказаного Закону, договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати яка наступить раніше:
набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального  майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. 
Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.
Договори оренди державного  та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти  до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.
У червні 2020 року була прийнята постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання оренди державного та комунального майна» №483 від 03.06.2022, яка набрала чинності 17 червня 2020 року. Цією постановою затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна.
Додатком до Порядку визначено Перелік підприємств, установ, організацій, що надають соціально важливі послуги  населенню, який згадується в Прикінцевих та перехідних положеннях Закону, як передумова скасування можливості укладення договорів оренди за старим Законом.
Таким чином, з дня набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України №483, продовжувати договори оренди за Законом  №2269-ХІІ стало неможливим.
На виконання вимог Закону, Постанови №483 і Порядку, були затверджені  нові форми примірних договорів оренди.
Законом України №157-Х від 03.10.2019 року (ст.18) та Порядком  (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №483, п.134-152) на відміну від старого  Закону, передбачена деталізована процедура продовження існуючих договорів оренди, а саме за результатами проведення аукціону, крім деяких випадків.
Тобто, абз.4 ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону про оренду державного та комунального майна» №157-ІХ, передбачено, що договори оренди укладені до набрання чинності цим Законом зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку на який вони укладені.
Як вбачається із матеріалів справи, договір оренди укладено 23 грудня 2005 року, нотаріально посвідчений  зі строком дії до 30.12.2009 Додатковою угодою №1 – сторони продовжили договір до 29.12.2011.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду  від 24.06.2015 у справі №926/92/15 визнано продовженим договір оренди на п`ять років з 30.12.2014 до 30.12.2019.
Оскільки договір оренди укладений і строк дії якого закінчився під час дії Закону України «Про оренду державного та комунального майна №2269-ХІІ (зі змінами) то для продовження договору оренди підлягають застосуванню норми даного Закону.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України №2269-ХІІ термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.
Відповідно до  ч.2 ст. 17 Закону  №2269-ХІІ у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення строку договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 
Ч.3 ст.17 Закону №2269-ХІІ передбачено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.
Системний аналіз ст.17 Закону №2269-ХІІ передбачає те, що якщо немає заперечень протягом одного місяця після закінчення договору однієї із сторін про припинення договору то він є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах. 
Відповідач вказує на те, що він листами №197 від 27.01.2020, №355 від 13.02.2020, №450 від 27.02.2020, №1264 від 30.06.2020 про припинення договору оренди нерухомого військового майна повідомив орендаря про не продовження договору оренди. 
Однак орендар – позивач зазначає, що такі листи не отримував, тому продовжував користуватись майном після 30.12.2019 і сплачувати орендну плату. 
Правові висновки Верховного Суду щодо застосування ст.17 Закону України «Про оренду  державного та комунального майна» вказано  в постановах Верховного Суду  №911/2980/17 від 28.09.2019, №910/15387/17 від 12.06.2018.
Так Верховний Суд зробив висновок, що норма ч.1,2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення чи зміну договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією зі сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна  бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.
Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено  умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.
Місцевим господарським судом вірно зазначено, про те, що оскільки, в матеріалах справи відсутні докази про те, що орендар отримав листи орендодавця про припинення договору №197 від 27.01.2020, №355 від 13.02.2020, тому договір є продовженим на новий термін на тих самих умовах.
Однак приймаючи рішення місцевий господарський суд помилково прийшов до висновку, що договір є продовженим до 01.07.2020, а подальше оформлення мало відбутись в межах цього строку додатковим договором.
Крім того, місцевий господарський суд  приймаючи рішення, ні в резолютивній ні в мотивувальній частині не зробив висновку на який п`ятирічний строк продовжився договір оренди на тих самих умовах і на той самий термін, які були передбачені договором.
Верховний Суд у постанові від 06.09.2022 передаючи справу на новий розгляд  до Західного апеляційного  господарського суду вказав на те, що апеляційний суд не врахував положення ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», які не вимагають укладення додаткової угоди у разі продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені договором.
Оскільки постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 у справі №926/92/15 договір продовжено на п`ять років з 30.12.2014 до 30.12.2019 і протягом місяця заперечення орендодавця про непродовження договору орендар не отримував, то договір є продовженим до 30.12.2024.
Враховуючи наведене апеляційна інстанція вважає, що рішення господарського суду підлягає зміні як в мотивувальній так і в резолютивній частинах.
Враховуючи наведене, висновок місцевого господарського суду про те, що Кабінет Міністрів України не прийняв рішення,яке передбачено абз. 4 ч.2 ст.18 Закону і тому договір є продовженим до 01.07.2020 є невірним, зроблений без урахування норм матеріального права.
Відповідно до пункту 14   статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної  інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір за розгляд справи слід покласти на апелянта в  порядку ст.129, 282 ГПК України.
Керуючись ст. 236, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці – залишити без задоволення.
Змінити мотивувальну частину рішення і викласти в редакції цієї постанови від 28.11.2022, та п.1, 2 резолютивної частини змінити  і викласти в наступній редакції:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна» задоволити частково. 
Визнати договір оренди  індивідуально визначеного нерухомого військового майна, №12 від 23.12.2005 (із змінами), укладений між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Чернівці та Товариствам з обмеженою відповідальністю «Ріфіл-Україна», продовженим на строк з 30.12.2019 по 30.12.2024 на тих самих умовах.
В іншій частині рішення суду - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
Порядок та строк оскарження встановлено ст.ст. 288-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                                        Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                           Кравчук Н.М.

Суддя                                                                                                    Плотніцький Б.Д.