ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року 
м. Київ
справа № 640/32471/21
адміністративне провадження № К/990/16022/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Стрелець Т.Г., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 640/32471/21
за позовом     Українського консорціуму «Екосорб»
до     Міністерства юстиції України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
за касаційною скаргою     Українського консорціуму «Екосорб» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року (головуючий суддя: Костенко Д. А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21  лютого 2022 року (колегія у складі: головуючого судді Карпушової О. В., суддів: Губської Л. В., Епель О. В.) 
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.     У січні 2022 року ліквідатор Українського консорціуму «Екосорб» (далі - УК «Екосорб») Ковалко Г. І. звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:
- визнати протиправним наказ Міністерства юстиції України від 03 листопада 2021     року № 3832/7 «Про відмову у задоволенні скарги»;
- прийняти рішення, яким відмінити реєстраційні дії та скасувати наступні рішення Державного реєстратора Святопетрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Тютюна Дмитра Сергійовича:
- про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер № 37129820 від 18 вересня 2017 року, № 37131287 від 18 вересня 2017 року, №     37130469 від 18 вересня 2017 року, № 37132012 від 18 вересня 2017 року, №     37131534 від 18 вересня 2017 року, № 37128175 від 18 вересня 2017 року, №     37127249 від 18 вересня 2017 року (реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за ТОВ «ПГ «Інвест»);
- щодо скасування об`єктів нерухомого майна індексний номер рішення: № 57700800 від 16 квітня 2021 року, № 57700638 від 16 квітня 2021 року, № 57700842 від 16 квітня 2021 року, № 57700728 від 16 квітня 2021 року, № 57700888 від 16 квітня 2021 року, № 57700914 від 16 квітня 2017 року, № 51301360 від 25 лютого 2020 року;
- щодо виключення з державного реєстру прав записів про право власності УК «Екосорб» із закриттям розділів: на об`єкти нерухомого майна індексні номери рішень: № 57700800 від 16 квітня 2021 року, № 57700638 від 16 квітня 2021 року, №     57700842 від 16 квітня 2021 року, № 57700728 від 16 квітня 2021 року, № 57700888 від 16 квітня 2021 року, № 57700914 від 16 квітня 2017 року, № 51301360 від 25     лютого 2020 року;
- відновити у державному реєстрі прав записи про право власності УК «Екосорб»: №     32981970, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1902257980000; №     32981729, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1902244480000; №     32982250, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1902270032224; №     32981072, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19022112432224; №     32982665, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1902289932224; №     32982473, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1902280332224; №     32981227, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1902220032224.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що власником нежитлових будівель ТП-1666, ТП-1667, ТП-1668 в реєстрі щодо власників безпідставно зазначено ТОВ «ПГ «Інвест», що є наслідком незаконних реєстраційних дій з боку відповідача, оскільки належним власником вказаного нерухомого майна є позивач.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Окружний адміністративний суд ухвалою від 29 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року, відмовив у відкритті провадження у справі.
4. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що заявлений позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Так, предметом спору у цій справі є спір щодо права власності між ТОВ «ПГ «Інвест» та позивачем, а вимоги щодо оскарження наказу міністерства юстиції України є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття особою права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.     Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, 27 червня 2022 року УК «Екосорб» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року, направити справу до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.
6. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права. 
Так, судами не враховано, що предметом позову є оцінка дій Міністерства юстиції України та, враховуючи зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин, та обставин встановлених судами, в даному випадку наявний публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7.      В автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 27 червня 2022 року зареєстровано вказану касаційну скаргу.
8. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2022 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко     С. Г., судді: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.
9. Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2022 року касаційну скаргу Українського консорціуму «Екосорб» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року залишено без руху.
10. Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Українського консорціуму «Екосорб» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року.
11.  Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2022 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 20 вересня 2022 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.
13. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
14. Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з … питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів …». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».
Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
15. Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
16. За приписами частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.
17. Пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
18. Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом.
19. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
20. Водночас помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір,  на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
21. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.
Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.
22. Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції.
23. Зокрема, Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 29 травня 2019 року у справі № 826/9341/17, від 19 червня 2019 року у справі № 802/385/18-а, від 18     вересня 2019 року у справі № 810/3711/18, від 12 лютого 2020 року у справі №     1840/3241/18 висловлено правову позицію стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з подібних правовідносин, а саме правовідносин щодо визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції  України, які є похідними при вирішенні судом питань, що можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб.
24. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.
Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не погодитися із визначеним підходом.
25. Як убачається з матеріалів справи, виникнення спірних правовідносин у справі, що розглядається, зумовлено незгодою позивача із наказом Міністерства юстиції України від 03 листопада 2021 року № 3832/7 «Про відмову у задоволенні скарги».
Тобто, звернення із цим позовом до суду зумовлено необхідністю захисту права власності на об`єкти нерухомості та відповідно відновлення у Державному реєстрі відомостей про це майно до попереднього стану.
26. Отже, спірні правовідносини пов`язані із необхідністю захисту майнових прав УК «Екосорб», тому цей спір не є публічно-правовим,  і з огляду на суб`єктний склад сторін має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.
27. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04     травня 2022 року у справі № 640/17110/21, від 31 травня 2022 року у справі №     400/4871/21, від 29 червня 2022 року у справі № 600/3599/21-а та від 07 липня 2022 року у справі № 280/2030/21.
28. Окрім того, на переконання колегії суддів, розгляд адміністративної справи окремо щодо лише наказу Міністерства юстиції, яким скасовано реєстраційні дії, може призвести до ситуації, коли реєстраційні записи у Єдиному державному реєстрі не будуть співпадати з юридичними фактами, на підставі яких вони вчинені, а отже й не будуть відображати реальний правовий стан. Це може поставити під сумнів офіційність та достовірність відомостей реєстру, а отже підірвати довіру до нього та держави, яка забезпечує ведення реєстру.
29. Суд також зважає на те, що може виникнути конфлікт між судовими рішеннями, що може призвести до правової невизначеності та ускладнення захисту порушених прав.
30. Відтак, зважаючи на суттєвість цього ризику, Суд вважає, що спірні правовідносини є неподільними і правова оцінка  наказу Міністерства юстиції України на предмет дотримання процедури у цій справі не може превалювати над оцінкою правомірності набуття права власності на майно.
31. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
32. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Українського консорціуму «Екосорб» залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Л.В. Тацій   Т.Г. Стрелець