Ухвала
Іменем України
 
14 листопада 2022 року
м. Київ
 
справа № 2/1017/78/11
провадження № 61-10744ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (далі - АТ «УКРСИББАНК») звернулося до суду із заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого листа Миронівського районного суду Київської області № 2-78/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» витрат з оплати судового збору у розмірі 850,00 грн та витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00 грн, визнати причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання поважними та поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Заяву АТ «УКРСИББАНК» мотивувало тим, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 30 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 січня 2012 року, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 482 979,74 грн, а також витрати з оплати судового збору по 850,00 грн з кожного та витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00 грн. На виконання рішення суду 02 лютого 2012 року судом видано виконавчий лист № 2-78/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» витрат з оплати судового збору в розмірі 850,00 грн та витрат з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 60,00 грн.          29 листопада 2012 року державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ в м. Києві Євдокімовою К. М. відкрито виконавче провадження № 35422634, про що прийнято відповідну постанову. В подальшому, 20 листопада 2014 року державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, про що заявнику стало відомо з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.           14 серпня 2019 року через канцелярію Солом`янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у             м. Києві заявником подавався запит про надання інформації, з проханням надати інформацію про місцезнаходження оригіналу виконавчого листа № 2-78 від 02 лютого 2012 року. 06 вересня 2019 року АТ «УКРСИББАНК» отримано відповідь Солом`янського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про втрату виконавчого листа за вих. № 63243. Станом на 09 вересня 2019 року оригінал виконавчого листа № 2-78/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» витрат з оплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на адресу АТ «УКРСИББАНК» не надходив. Ураховуючи наведене, заявник просив заяву задовольнити.
 
Миронівський районний суд Київської області ухвалою від 30 червня 2022 року в задоволенні заяви відмовив. 
 
Київський апеляційний суд постановою від 20 вересня 2022 року апеляційну скаргу АТ «УКРСИББАНК»  залишив без задоволення, а ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року - без змін. 
 
АТ «УКРСИББАНК» 28 жовтня 2022 року подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Миронівського районного суду Київської області                від 30 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
У відкритті касаційного провадження на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року щодо відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити з таких підстав.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.
 
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Отже, зміст пункту 24 частини першої статті 353 та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції про відмову в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «УКРСИББАНК» на ухвалу Миронівського районного суду Київської області               від 30 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року в частині відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
У відкритті касаційного провадження на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року щодо відмови у видачі дубліката виконавчого документа необхідно відмовити з таких підстав.
 
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі                             № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) дійшла висновку, згідно з яким, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Відмовляючи в задоволенні заяви АТ «УКРСИББАНК» про видачу дубліката виконавчого документа, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в цій частині, оскільки чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документа лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах першої та апеляційної інстанцій з наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність оскаржених рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Також, посилання в касаційній скарзі на те, що апеляційним судом не враховано висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 308/8139/16, від 04 серпня 2021 року у справі № 643/12637/15, від 19 квітня                 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06,  від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 є необґрунтованими, оскільки у справах встановлені різні фактичні обставини.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).
 
Частиною четвертої статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року щодо відмови у видачі дубліката виконавчого документа необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржувані судові рішення в цій частині є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм права, підстави для їх скасування відсутні.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного оскарження не підлягає окремому розгляду клопотання АТ «УКРСИББАНК» про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 30 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду                 від 20 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою Акціонерного товариства «УКРСИББАНК», заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов