ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 686/30430/18
провадження № 51- 2180 км 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
захисника                                       ОСОБА_6 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Хмельницького апеляційного суду від 8 липня 2022 року у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за             № 12018240010006843, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Потсдам, ФР Німеччина, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 , раніше судимого, останнього разу - 16 жовтня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді арешту на строк 2 місяці 12 днів,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці; за ч. 2 ст. 185 КК - до покарання у виді арешту на строк 4 місяці 15 днів. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді арешту на строк 4 місяці 15 днів.
Прийнято рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно з вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 19 жовтня        2018 року приблизно о 1 год, перебуваючи в 4-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з другого, п`ятого, шостого, сьомого та восьмого поверхів світлодіодні світильники марки «Коло» МПП60-30, які належали УМК «Дубове», чим завдав вказаному підприємству матеріальну шкоду на загальну суму 705 грн. 
20 листопада 2018 року приблизно о 17 год, перебуваючи у 2-му під`їзді будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, таємно викрав з першого, п`ятого та сьомого поверхів світлодіодні світильники марки «Кристалл», які належали УМК «Дубове», на загальну суму 821,04 грн. Однак ОСОБА_8 свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та зупинений мешканцями вказаного будинку.
Крім того, 29 липня 2019 року приблизно о 15 год ОСОБА_8 , перебуваючи у 1-му під`їзді будинку АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, таємно викрав велосипед марки «Спеллі-24», моделі «Cross», чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3074, 40 грн.
31 липня 2019 року приблизно о 15 год ОСОБА_8 , перебуваючи у 2-му під`їзді будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав картину, вартістю   300 грн, що належала ОСОБА_10 . Однак ОСОБА_8 свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та зупинений потерпілою.
Також, 8 серпня 2019 року о 15:20 ОСОБА_8 , перебуваючи у магазині «Продукти», що на вул. Гречка, 1 у м. Хмельницькому, діючи умисно, повторно, з метою таємного викрадення майна, шляхом вільного доступу, взяв з полиці поблизу розрахункової каси павербанк моделі «Trust» разом з USB кабелем, чим завдав потерпілій  ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 273, 34 грн.
Цього ж дня приблизно о 16 год ОСОБА_8 , перебуваючи на літньому майданчику кафе - бару « У ОСОБА_12 », що за адресою: АДРЕСА_6 , діючи умисно, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung J5», який лежав на столі, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1647 грн. 
25 вересня 2019 року приблизно о 5 год ОСОБА_8 , перебуваючи в 4-му під`їзді на 2 поверсі будинку АДРЕСА_7 , діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав п`ять картин, що висіли на стіні та належали ОСОБА_14 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на загальну суму 641, 55 грн.
8 жовтня 2019 року приблизно о 17:10 ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_8 , діючи умисно, повторно, таємно викрав велосипед марки «GTX Firebird», чим завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.
8 липня 2022 року Хмельницький апеляційний суд скасував вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року щодо       ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та ухвалив новий вирок, за яким     ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. ст. 185 КК - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,          ОСОБА_8 визначено остаточне покарання  у виді позбавлення волі на строк       1 рік 6 місяців.
У решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень й особі винного через суворість, просить скасувати вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_8 і призначити новий розгляд в цьому суді. Вказує, що при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції потерпілим не надсилалась ні апеляційна скарга, а ні повідомлення про призначення судового розгляду в суді апеляційної існтанції. 
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 , просив її задовольнити.  
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_7 та просила залишити її без задоволення, а судові рішення відносно ОСОБА_8 - без зміни.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судове рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, в якій не заперечується винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК.
Доводи касаційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного судом ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів й особі засудженого через суворість є безпідставними.
Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
Переглянувши вирок місцевого суду в апеляційному порядку за апеляційною скаргою прокурора щодо неправильного застосування  місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень й особі винного ОСОБА_8 , вказаних вимог закону апеляційний суд дотримався.
Норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Суворо індивідуальний підхід при призначенні покарання з урахуванням характеру  і ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, забезпечує застосування оптимальної  моделі кримінального покарання як щодо осіб, які раніше притягувались до кримінальної відповідальності, не стають на шлях виправлення, вчинили тяжкі злочини, так й щодо осіб, які вперше вчинили менш небезпечні злочини.
Тобто, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності, суд вправі визначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.
Так, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК. Санкція ч. 2 ст. 185 КК передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк. 
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд, виконуючи приписи ст. 65 КК, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК відносяться до нетяжких злочинів, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, сприяння слідству, відшкодування шкоди, а також обставину, що його обтяжує - рецедив злочину. Разом з цим, суд врахував дані про особу винного, котрий має негативну характеристику, підтримує зв`язки із особами з антисоціальною поведінкою, маючи не зняту та не погашену судимість через короткий проміжок часу, знову вчинив нові злочини проти власності, що вказує на стійку антисоціальну поведінку останнього та його небажання ставати на шлях виправлення. Орган пробації надав досудову доповідь, яка судом також взята до уваги та відповідно до якої ОСОБА_8 становить небезпеку для суспільства, а ризик вчинення нового злочину є високим.
Таким чином, повною мірою врахувавши всі обставини, які за законом мають правове значення, в тому числі й ті, на які посилається захисник ОСОБА_7 у своїй касаційній скарзі, зваживши на принцип індивідуалізації покарання, апеляційний суд правильно призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК - у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. ст. 185 КК - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, яке не є максимальним у межах санкції вказаної норми.
На думку колегії суддів, призначене за результатами апеляційного розгляду                   ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів. Підстав вважати його явно несправедливим через суворість, про що захисник порушив питання у касаційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
Доводи захисника ОСОБА_7 про порушення прав потерпілих судом апеляційної інстанції, так як судове провадження у цій кримінальній справі здійснено за їх відсутності, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, є необґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК судове рішення підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
За змістом ст. 111, ст. 134 КПК повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях є не обов`язковою. В протилежному випадку здійснюється судовий виклик, що за своєю правовою природою є заходом забезпечення кримінального провадження.
Повідомлення про дату, час та місце проведення процесуальної дії здійснюється шляхом його вручення учасникам кримінального провадження, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, повідомлення по телефону або телеграмою. При цьому належним повідомленням є розпис особи про його отримання, в тому числі й на поштовому повідомленні, відеозапис вручення повідомлення чи будь-які інші дані, які підтверджують факт повідомлення особи з приводу вчинення процесуальних дій  (ч. 3 ст. 111, ст. 135, ст. 136 КПК).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаних вимог процесуального закону при розгляді провадження щодо ОСОБА_8 апеляційним судом дотримано. 
Апеляційний суд у порядку ст. 401 КПК надсилав потерпілим ОСОБА_15 ,     ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 копії ухвали про відкриття апеляційного провадження, апеляційної скарги прокурора та пам`ятку про права та обов`язки осіб (т. 2 а. п. 37). Крім того, апеляційний суд надсилав повідомлення про призначення апеляційного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на 11:30 5 липня 2022 року (т. 2 а. п. 39). Також вони були додатково повідомлені телефоном, про що помічником судді ОСОБА_17 було складено телефонограму.
При цьому, заяв про відкладення судового розгляду чи будь-яких скарг з приводу неналежного повідомлення про дату, час та місце проведення апеляційного розгляду потерпілі до суду не подавали. Також не надходило до апеляційного суду й жодних клопотань від учасників судового провадження про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою потерпілих.  
Явка потерпілого в судове засідання суду апеляційної інстанції є його правом, а не обов`язком, тому жодних порушень прав учасників судового провадження під час апеляційного розгляду не було встановлено. 
Крім того, жоден з потерпілих рішення апеляційного суду в касаційному порядку не оскаржував, а отже, підстав вважати, що під час апеляційного розгляду були порушені їхні права, не вбачається.
З урахуванням викладеного, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, не встановлено.
Вирок апеляційного суду достатньо вмотивований та відповідає вимогам статей 370, 420 КПК.
За таких обставин, касаційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Вирок Хмельницького апеляційного суду від 8 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника - без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                        ОСОБА_3