Ухвала
 
09 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 216/4601/20
провадження № 61-11820ск22 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                  від 25 жовтня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати протиправною та незаконною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР ДДВС МЮУ) Торбинської О. М. щодо неналежного виконання покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків під час прийняття виконавчого документа та відкриття за ним виконавчого провадження з примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року у справі № 216/4601/20 про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 . Російською Федерацією незаконною окупацією Кримського півострова та позбавлення його права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном; стягнути з ВПВР ДДВС МЮУ на його користь 1 076 000,00 грн за неналежне виконання головним державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Торбинською О. М. покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків під час прийняття виконавчого документа та відкриття за ним виконавчого провадження з примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду                            м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року у справі                   № 216/4601/20 про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 . Російською Федерацією незаконною окупацією Кримського півострова та позбавлення його права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.
 
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 24 серпня 2022 року скаргу задовольнив. Визнав бездіяльність головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ Торбинської О. М. під час прийняття виконавчого документа та відкриття за ним виконавчого провадження з примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року у справі № 216/4601/20 про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 . Російською Федерацією незаконною окупацією Кримського півострова та позбавлення його права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном незаконною та неправомірною. У задоволенні стягнення з ВПВР ДДВС МЮУ 1 076 000,00 грн моральної (немайнової шкоди) за неналежне виконання головним державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Торбинською О. М. покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків, що стосуються прийняття виконавчого документа № 216/4601/20, виданого 20 травня 2021 року з примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду                           м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня 2021 року у справі                    № 216/4601/20 про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 . Російською Федерацією незаконною окупацією Кримського півострова та позбавлення його права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном - відмовив. 
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 25 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 серпня                 2022 року в частині відмови у задоволенні стягнення з ВПВР ДДВС МЮУ                          1 076 000,00 грн моральної (немайнової шкоди) за неналежне виконання головним державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Торбинською О. М. покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків, що стосуються прийняття виконавчого документа № 216/4601/20, виданого                           20 травня 2021 року з примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня                  2021 року у справі № 216/4601/20 про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 . Російською Федерацією незаконною окупацією Кримського півострова та позбавлення його права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майно - скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким закрив провадження в частині вимог ОСОБА_1 про стягнення з ВПВР ДДВС МЮУ 1 076 000,00 грн моральної (немайнової шкоди) за неналежне виконання головним державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮУ Торбинською О. М. покладених на неї Законом України «Про виконавче провадження» обов`язків, що стосуються прийняття виконавчого документа № 216/4601/20, виданого                       20 травня 2021 року з примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 травня                     2021 року у справі № 216/4601/20 про відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 . Російською Федерацією незаконною окупацією Кримського півострова та позбавлення його права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майно.
 
ОСОБА_1 22 листопада 2022 року подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року у вищевказаній справі.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з таких підстав. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3  частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також посилається на висновки Верховного Суду, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області                             від 24 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                  від 25 жовтня 2022 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            А. Ю. Зайцев