ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/692/22	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
 розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року (суддя Дегтярьова С.В., м. Кропивницький, повний текст рішення складено 09.06.2022 року) в справі №340/692/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Кіровоградпостач» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:
27.01.2022 року ТОВ «Кіровоградпостач» (далі по тексту – позивач) звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (далі по тексту – відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправною та скасувати постанову від 12.01.2022 року № 311363.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову від 12 січня 2022 року №311363 відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградпостач» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Не погодившись з рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу подала Державна служба України з безпеки на транспорті, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд при розгляді справи не у повному обсязі з`ясував обставини справи, не дослідив всіх доказів у справі. Апелянт вказував на те, що контроль за роботою водіїв транспортних засобів автомобільними перевізниками проводиться з дотриманням законодавчих норм, автомобільні перевізники зобов`язані здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, слід слідкувати за охороною праці у роботі водії, контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включати перевірку режиму їх праці та відпочинку. Передбачено, що автомобільний перевізник повинен мати та пред`являти особам, уповноваженим здійснювати контроль, документи, на підставі яких виконується перевезення, для водія таким документом є посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший вантажний документ, інші документи передбачені законодавством. Закон України «Про автомобільний транспорт» встановлює обов`язок для водія мати при собі товарно-транспортну накладну на вантаж, що перевозиться, або інший підтверджуючий документ щодо вантажу, маршруту прямування тощо. Апелянт вказував, що інспектор Укртрансбезпеки може вимагати пред`явлення цього документа при зупинці транспортного засобу у водія. При зупинці 04.11.2021 року інспекторами транспортного засобу марки МАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Кіровоградпостач», у водія ОСОБА_1 не було при собі товарно-транспортної накладної на вантаж, чи будь-якого іншого документу, відмовився надати накладу та відмовився від пояснень та підпису. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що спірною постановою №311363 від 21.01.2022 року до ТОВ «Кіровоградпостач» застосовано адміністративно-господарський штраф згідно з абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», яким передбачено, що за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За своєю правовою природою адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є видом адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Суд першої інстанції вказував, що об`єктивною стороною складу господарського правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є надання суб`єктом господарювання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, суб`єктами відповідальності є автомобільні перевізники – суб`єкти господарювання. Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Саме автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Суд першої інстанції вказував, що позивач 04.11.2021 року здійснював перевезення вантажу транспортним засобом марки МАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , а саме - фугату сировини виробництва є/о, що підтверджується накладною від 04.11.2021 року. Матеріали справи містять накладну, відповідно до змісту якої в графі «відпущено» зазначене ТОВ «Кіровоградпостач», в графі «одержавно» зазначено с.Калинівка, в графі «через» вказаний водій ОСОБА_1 . Накладна не містить вказівки переходу права власності на фугат до іншої особи, вона не містить грошової вартості та загальної суми. У випадку з перевезенням для власних потреб, для водія юрособи, що перевозить вантаж для власних потреб, відповідним документом є накладна чи інший документ, що підтверджує право власності на вантаж, посвідчення водія, реєстраційний документ на автомобіль, талон про проходження техогляду, страховий поліс, оскільки і ст. 48 Закону «Про автомобільний транспорт» допускає використання «іншого визначеного законодавством документа на вантаж» при перевезенні власного вантажу. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що переміщення позивачем свого товару до іншої місцевості для проведення рекламних заходів шляхом його перевезення власними транспортними засобами 04.11.2021 року, за наявності накладної на товар, без ТТН є правомірним, та норм закону не порушує, позивач не є автомобільним перевізником в розумінні Закону щодо якого можуть бути накладені санкції, що свідчить про безпідставність застосування до нього адміністративно-господарського штрафу на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 цього Закону.
Матеріалами справи встановлено, що 04.11.2021 року посадовими особами Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на автодорозі Н-14 на ділянці 75+812 км, проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом транспортним засобом марки МАЗ 5337, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп 71-8328, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки МАЗ належить ТОВ «Кіровоградпостач», встановлено здійснення перевезення вантажу без оформлення ТТН або іншого визначеного законодавством документу на вантаж. У акті здійснено відмітку про відмову водія ОСОБА_1 від пояснень та підпису. 
Позивач вказує, що перевозив фугат сировини виробництва як рекламний продукт для демонстрації іншому суб`єкту. До матеріалів справи долучає накладну без номера від 04.11.2021 року.
Встановлено, що ТОВ «Кіровоградпостач» повідомлялось про час та місце розгляду справи щодо порушення ним вимог транспортного законодавства, що підтверджується листом Центрального міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 23.11.2021 року № 98503/726.2/24-24-21, поштовою квитанцією про направлення листа від 02.12.2021 року. У зв`язку з не отриманням ТОВ «Кіровоградпостач» повідомлення про розгляд справи, такий розгляд було відкладено на 12.01.2022 року та направлено новий лист про час та місце розгляду справи щодо порушення ним вимог транспортного законодавства від 28.12.2021 року № 109069/3.1/24-21. Лист про розгляд справи направлено засобами поштового зв`язку, що підтверджується поштовою квитанцією про направлення листа від 29.12.2021 року.
Відповідно до відстеження поштового відправлення, лист про час та місце розгляду справи щодо порушення ним вимог транспортного законодавства від 28.12.2021 року № 109069/3.1/24-21 06.01.2022 року перебував у точці видачі, вручений за довіреністю 17.01.2022 року.
12.01.2022 року Відділом державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області стосовно ТОВ «Кіровоградпостач» винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №311363, якою накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. у частині виявлення надання послуг з перевезення вантажів без оформлення товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автотранспорт марки МАЗ модель 5337, належить ТОВ «Кіровоградпостач».
Згідно ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються перевезення. 
Статтею 48   Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Під поняття автомобільного перевізника розуміється перевізник який здійснює перевезення не тільки пасажирів а й вантажів, будь-яких вантажів автомобільним транспортом. 
До переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених статтею 48 Закон віднесено також інші документи, що передбачені законодавством. Перелік документів, які повинні бути у наявності у водія під час здійснення ним перевезення вантажів не обмежується переліком визначеним ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
Згідно п. 1 розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Згідно п. 8.25 розділу 8, п. 11.3, п. 11.4 розділу 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється у пункті вантаження з моменту проставляння в товарно-транспортній накладній відмітки про фактичний час прибуття автомобіля для завантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред`явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.
Товарно-транспортна накладна повинна бути в наявності у водія, для пред`явлення її у пункті прибуття та розвантаження вантажу та підписування всіх її примірників.
Як свідчать встановлені обставини справи, під час перевірки транспортного засобу позивача, була відсутня товарно-транспортна накладна на вантаж або інший документ згідно законодавства, які відповідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» повинні знаходитись у водія, про що було зазначено у акті № 318263 від 04.11.2021 року та винесено стосовно суб`єкта господарювання та водія постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених  статтями 39  і  48  цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно пунктів 21, 25, 26 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з  додатком 3. Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Таким чином передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.  
Встановлено, що справа про порушення розглядається не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Порушення виявлено 04.11.2021 року та зафіксовано у акті. Розгляд справи було призначено на 22.12.2021 року з наступним відкладенням розгляду на 12.01.2022 року. Призначення розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства на 12.01.2022 року відбулось у термін з порушенням  Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567.
Відповідач, вимагаючи від суб`єкта перевезення вантажу дотримання вимог автотранспортного законодавства сам з свого боку повинен дотримуватись процесуальних норм розгляду справ про притягнення цих осіб до відповідальності, уникати порушень з свого боку. 
При вирішені спору, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, зокрема від 01.03.2018 року у справі № 820/4810/17. 
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні вимог апеляційної скарги разом як і не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись статтями 314, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року в справі №340/692/22 – залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова