П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/1571/19-а 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Кушнір Віталіна Олександрівна 
Суддя-доповідач:  Матохнюк Д.Б. 
29 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. 
за участю:
секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М., 
представника позивача: Чумак Т.В.,
представника відповідача: Приймак Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
у грудні 2019 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області (ГУ ДПС у Чернівецькій області) звернулось в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 у якому з урахуванням заяву про зменшення позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 28781,82 грн.
У лютому 2020 року на адресу суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 , в якому остання, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила суд скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Чернівецькій області форми "Ф" від 29.12.2018 року №0000939-5506-2403, підписане начальником Сторожинецького управління ГУ ДФС у Чернівецькій області Петрів А., згідно якого позивачці було нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у сумі 28781,82 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у задоволенні позову ГУ ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовлено повністю.
Позов ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням ГУ ДПС у Чернівецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги ГУ ДПС у Чернівецькій області та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року, апеляційну скаргу ГУ ДПС у Чернівецькій області задоволено, скасовано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року. Позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області задоволено.
Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 28781,82 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Проте, постановою Верховного Суду від 21 вересня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020  року скасовано, а справу направдено на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Крім того, Верховний Суд у вказаній постанові зазначив про те, що суд апеляційної інстанції в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи без наведення обґрунтування, мотивів та підстав вирішив стягнути податковий борг, навіть не зробивши висновок про те, чи є сума податкового зобов`язання узгодженою чи ні та не вказавши жодних підстав прийняття такого рішення - не перевірив доводи Головного управління ДПС у Чернівецькій області та ОСОБА_1 щодо узгодженості суми податкового зобов`язання та обґрунтованості підстав стягнення податкового боргу.
За таких обставин, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року зобов`язано ГУ ДПС у Чернівецькій області надати суду письмові докази направлення та отримання ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення №0000939-5506-2403 від 29.12.2018 року.
У судовому засіданні представник ГУ ДПС у Чернівецькій області апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Представник ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.
Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.
Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) є власником 1/2 житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору про поділ спільного сумісного майна подружжя та визначення часток від 09 грудня 2017 року.
Частка ОСОБА_1 від загальної площі будинку згідно вищевказаного договору становить 338,6 кв.м.
За результатами нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2018 року № 0000939-5506-2403, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2017 рік в розмірі 28 781,82 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення направлено ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_3 , що міститься в ДРФО-платників податків.
У подальшому, ГУ ДПС у Чернівецькій області було виставлено податкову вимогу форми «Ф» від  30  січня 2019 року №436-54 та направлено її ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_3 .
Так, ГУ ДПС у Чернівецькій області вважаючи, що податкове зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2018 року №0000939-5506-2403 є узгодженим, набуло статусу податкового боргу, та є несплаченим, у зв`язку з цим, звернувся з позовом про його стягнення в судовому порядку.
При цьому, ОСОБА_1 вважаючи, що вказане податкове зобов`язання не може вважатись узгодженим, а податкове повідомлення-рішення від 29 грудня 2018 року №0000939-5506-2403 незаконним, оскільки таке рішення не направлено їй належним чином звернулась до суду із зустрічним позовом.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог ГУ ДПС у Чернівецькій області та наявність обґрунтованих підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 .
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
При цьому, згідно із п.14.1.175 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податку набуває статусу податкового боргу з моменту його узгодження та несплати у порядку, визначеному Податковим кодексом України.
Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Так, Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи", (набрав чинності 01.01.2015), викладено у новій редакції ст.266 Податкового кодексу України (ПК України), якою запроваджено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно із пп.266.3.1- 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпунктом 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно пп. 266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України).
Так, порядок листування з платником податків встановлено ст. 42 ПК України.
Відповідно до п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Пунктом 42.2 ст. 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, встановленому пунктом 42.4 цієї статті, за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Так, на виконання вимог ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року ГУ ДПС у Чернівецькій області надано письмові докази про те, що податкове повідомлення-рішення №0000939-5506-2403 від 29.12.2018 року направлялось податковим органом рекомендованим листом з повідомленням на адресу ОСОБА_1 , що міститься в ДРФО-платників податків: АДРЕСА_3 , однак було повернуто з відміткою "за закінченням терміну зберігання".
Таким чином, податкове повідомлення-рішення вважається фактично врученим, оскільки надсилалось на адресу, яка була відома податковому органу.
Проте, у судовому засіданні представник ОСОБА_1 зазначила про те, що за вказаною вище адресою ОСОБА_1 не зареєстрована та не проживає, а податковий орган повинен був звернутись із запитом до реєстраційної служби та з`ясувати адресу реєстрації ОСОБА_1 на яку і повинен був надіслати податкове повідомлення-рішення.
З цього приводу представник ГУ ДПС у Чернівецькій області зазначила про те, що ОСОБА_1 у разі зміни місця реєстрації чи проживання повинна була подати заяву із зазначенням адреси для листування, однак остання такого не зробила,а тому податкове повідомлення-рішення було надіслано на ту адресу, яка була їм відома.
При цьому, в матеріалах справи відсутні письмові докази того, що ОСОБА_1 подавала податковому органу заяву про зміну адреси реєстрації чи проживання.
Крім того, у судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтвердила той факт, що знаючи про обов`язок сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки такий обов`язок виникає лише після отримання за місцем реєстрації податкового повідомлення-рішення про суму боргу.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що податковим органом доведено наявність правових підстав для стягнення заявленого у даній справі податкового боргу, а тому наявні підстави для задоволення позову.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки    рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а  тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області задовольнити.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року скасувати.
Прийняти нову постанову.
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг до місцевого бюджету за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 28781,82 грн.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити.       

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.  

Постанова суду складена в повному обсязі 05 грудня 2022 року.

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.