ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2630/22  Номер провадження 33/814/1290/22	Головуючий у 1-й інстанції Малтиз А.В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
при секретарі Філоненко О.В.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 

на постанову судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 липня 2022 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 липня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за те, що він 09 травня 2022 року о 15 год. 15 хв. в м. Кременчуці по проспекту Лесі Українки, буд. 110 керував транспортним засобом - автомобілем CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 липня 2022 року, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржив її в апеляційному порядку. 
Вказуючи на порушення процесуальних та матеріальних норм чинного законодавства України при ухваленні оскаржуваного судового рішення, прохав скасувати постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 липня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП та закрити провадження по справі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, оскільки жодних повісток на його адресу не надходило. 
Крім того, суд дав невірну оцінку доказам, зокрема, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, була порушена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся пройти тест на стан алкогольного сп`яніння.
Захисником зазначено, що матеріали справи не містять підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки на відеозапису видно, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався пройти огляд як на місці, так і в закладі охорони здоров`я. На його думку, вказані в оскаржуваному судовому рішенні докази не засвідчують факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та факт відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, винесення оскаржуваної постанови за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у судових засіданнях не дозволило реалізувати процесуальні права, а саме порушило право на захист.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Гонтар В.М апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній, просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.
Крім того, послався на необхідність викликати та допитати свідків.
Мотиви суду
Згідно частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як передбачено пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Пленум Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» висловив правову позицію, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
У свою чергу, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від ОСОБА_1 не надійшло жодного пояснення чи зауваження щодо його суті та змісту. Більше того, останній відмовився від ознайомлення зі змістом протоколу, проставленням на ньому власноручного підпису та отриманням копії такого протоколу, про що зазначено у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП, та відповідає вимогам статті 256 цього Кодексу, а тому є належним та допустимим доказом по справі.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №123779 від 09 травня 2022 року та відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу CHEVROLET LACETTI, номерний знак  НОМЕР_1 , у працівників поліції виникли підозри щодо перебування ОСОБА_1  в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів або у лікаря в спеціальному закладі охорони здоров`я. Однак, останній під відеозапис відмовився від даної пропозиції у присутності двох свідків.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на докази, які були досліджені у повному обсязі, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №123779 від 09 травня 2022 року (а.с.1), згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.3, 4) та відеозаписи з нагрудної камери поліцейського та з камери відеореєстратора із службового автомобіля працівників патрульної поліції (а.с.8).
Оцінивши в сукупності зазначені докази, суддя прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги 
Натомість, довід апеляційної скарги щодо не підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки неодноразової згоди на проходження огляду, суд вважає безпідставним, оскільки з відеозапису працівників правоохоронного органу вбачається факт відмови проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, з відеозапису підтверджуєтесь нечітка мова та порушення координації рухів ОСОБА_1 .
При цьому, з відеозапису, що міститься в матеріалах справи вбачається, що працівники правоохоронного органу роз`яснили особі наслідки відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння
Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення не дають підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі з підстав передбачених статтею 247 КУпАП з огляду на доведеність винуватості скаржника в інкримінованому йому правопорушенні.
Крім того, у пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Слід звернути увагу, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Що ж стосується доводів особи, наведених в апеляційній скарзі щодо не виклику та не допиту свідків за для доведення своєї невинуватості в інкримінованому йому правопорушенні, то слід вказати, що як апеляційна скарга, так і клопотання про виклик свідків, заявлене в судовому засіданні, не містять посилань, саме яких свідків слід викликати. В той же час суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно відшукувати дані свідків, яких заявник вважає за необхідне викликати в судове засідання. 
Відтак, посилання апеляційної скарги щодо необхідності виклику свідків не спростовує рішення суду першої інстанції, а заявлене клопотання не підлягає задоволенню.
Крім того, вчинене адміністративне правопорушення зафіксоване відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а з урахуванням інших обставин в суді достатньо доказів для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Висновок суду
Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною першою статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 08 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                                 В.П. Пікуль