ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року 
м. Київ

справа №620/1192/20
адміністративне провадження № К/9901/10830/21, К/9901/1877/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу             № 620/1192/20           
за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року (прийняту у складі головуючого судді Клолота С.Л.), постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року (постановлені у складі колегії суддів: головуючого-судді - Кобаля М.І., суддів: Бужак Н.П., Костюк Л.О.)
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У березні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ у Чернігівській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії та скасувати рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 12 березня 2020 року щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії позивача за вислугу років, виходячи із розрахунку 80% від заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії відповідно до його заяви від 04 березня 2020 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, починаючи з 13 грудня 2019 року на підставі Довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій № 18-41 від 28 лютого 2020 року прокуратури Чернігівської області, виходячи із розрахунку 80% від заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат.
2.          В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з дня набрання чинності рішенням  № 7-р(II)/2019 Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року,    у нього відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ), у редакції, що діяла на час призначення пенсії, виникло право на перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) № 18-41 від 28 лютого 2020 року, виходячи з розміру 80% суми місячної заробітної плати та без обмеження граничним розміром.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.          Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, позов задоволено у повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області від 12 березня 2020 року щодо відмови у проведенні перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, виходячи із розрахунку 80% від заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії відповідно до його заяви від 04 березня 2020 року.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області з 01 березня 2020 року провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ ''Про прокуратуру'' (в редакції від 17.01.2002 №2981-ІІІ), постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 28.02.2020 №18-41 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, із урахуванням раніше здійснених виплат, без обмеження граничного розміру.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи (у зв`язку з переведенням її на інший вид пенсії або за інших обставин) застосуванню підлягає редакція Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.
За таких обставин відповідачем при прийнятті рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивачу не було дотримано вимог законодавства, які були чинними на час призначення йому пенсії, а саме статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, у зв`язку з чим порушено його конституційні права.
Крім того, суд зазначив, що частиною другою розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Також судом зроблено висновок, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури, яка призначена до 01 жовтня 2011 року, має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Чернігівській області -    задоволено частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року змінено.
Викладено абзац 3 резолютивної частини Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року наступним чином:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019, частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ,    починаючи з 13.12.2019 року, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 28.02.2020 року № 18-48, з урахуванням раніше проведених виплат, без обмеження граничного розміру».
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року залишити без змін.
6.          Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак, позивач має право на перерахунок пенсії, у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень ч.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»    починаючи з 13 грудня 2019 року.
7.          23 грудня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій останній просив вирішити одну з позовних вимог, а саме: щодо розрахунку 80% від заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
8.          Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови -    задоволено.
Ухвалено додаткову постанову, в якій визначено, що ОСОБА_1 має право на перерахунок та виплату пенсії за вислугу років,    виходячи із розрахунку 80% від заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,    відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019, частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ,    починаючи з 13.12.2019 року, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 28.02.2020 року № 18-48, з урахуванням раніше проведених виплат, без обмеження граничного розміру.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
9.          18 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФУ в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року.
У касаційній скарзі скаржник просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що ГУ ПФУ в Черкаській області правомірно відмовило у перерахунку пенсії позивача, оскільки після прийняття Конституційним судом рішення № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року, нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, які працюють на відповідній посаді, не приймались.
Також відповідач зазначив, що позовні вимоги про перерахунок та виплату пенсії без обмеження граничного розміру є безпідставними та передчасними. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2021 року визначено склад колегії суддів: Стрелець Т.Г. (головуючий суддя), Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою ГУ ПФУ в Чернігівській області (№К/9901/1877/21).
05 травня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач заперечує проти доводів ГУ ПФУ в Черкаській області та вважає, що судові рішення є законними та обґрунтованими.
10.          29 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФУ в Чернігівській області на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року.
У касаційній скарзі скаржник просить скасувати вказану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
Касаційна скарга обґрунтована тим, що ГУ ПФУ в Черкаській області вважає, що для ухвалення додаткової постанови не було правових підстав. Та наголосив, що судами не було враховано висновків Верховного Суду у справах № 361/4922/17, № 359/6255/17, 580/234/19 щодо правомірності застосування обмеження максимального розміру та відсоткового розміру пенсії за вислугу років.  
Ухвалою Верховного Суду від 24 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження за скаргою ГУ ПФУ в Чернігівській області (№К/9901/10830/21).
11 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому позивач заперечує проти доводів ГУ ПФУ в Черкаській області та вважає, що судові рішення є законними та обґрунтованими.
Також позивачем заявлені клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 346 КАС України та про закриття касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 339 КАС України.
11.          Верховний Суд ухвалою від 20 вересня 2022 року касаційну скаргу призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 21 вересня 2022 року.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12.          Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 06 листопада 2006 року перебуває на обліку у ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ ''Про прокуратуру''.
28 лютого 2020 року прокуратурою Чернігівської області видано позивачу довідку №18-48 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.
Враховуючи наведене та рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019, ОСОБА_1 04 березня 2020 року звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії.
Рішенням ГУПФУ в Чернігівській області 12 березня 2020 року позивачу відмовлено у здійсненні вказаного перерахунку з посиланням на частину 20 статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру», оскільки пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру». Після 13 грудня 2019 року нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, які працюють на відповідній посаді, не приймались.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
14.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На час призначення позивачу пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів визначалися статтею 50-1    Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі-Закон №1789-ХІІ):
прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (частина перша статті 50-1);
обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина дванадцята статті 50-1);
призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1).
До статті 50-1    Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №3668-VI з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
15.           14 жовтня 2014 року ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).
Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1    Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року.
16.          Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
17.           01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, з-поміж іншого, внесено такі зміни:
- частину вісімнадцяту статті 50-1    Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»,
- частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Отже, починаючи з 01 січня 2015 року в Україні: жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
18.          У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 та вирішив таке:
визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;
положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
19.          Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.
Пенсійний орган погоджується з наявністю у позивача права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
У постанові від 20 січня 2021 року (справа №560/2120/20) Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, відповідно до якого з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII, мають право на перерахунок пенсії на підставі статті 86 Закону № 1697-VII у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови № 657); такі пенсії перераховуються з 13 грудня 2019 року.
Суд першої інстанції задовольняючі позовні вимоги помилково виходив з того, що відповідач повинен був провести ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі заяви від 04 березня 2020 року у відповідності до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01 березня 2020 року.
Колегія суддів Верховного Суду наголошує, що такий перерахунок має бути проведений на підставі статті 86 Закону № 1697-VII, а не статті 50-1 Закону №1789-ХІІ. 
Суд апеляційної інстанції залишив без змін мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, змінивши лише резолютивну частину, зазначивши про необхідність провести перерахунок пенсії на підставі частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII,    починаючи з 13 грудня 2019 року, без обмеження максимальним розміром.
Таке рішення суду апеляційної інстанції на думку колегії суддів Верховного Суду не є правильним вирішенням справи.
20.          Стосовно висновку судів про задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати призначену ОСОБА_1 пенсію у розмірі 80 відсотків від розміру заробітної плати та без обмеження її граничного розміру, колегія суддів Верховного Суду зазначає таке.
Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до    постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657.
Судами у цій справі встановлено, що розглянувши заяву позивача про перерахунок пенсії, ГУ ПФУ у Львівській області відмовило йому у перерахунку пенсії за вислугу років.
Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії та обмеження її  максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. 
Отже, відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку на виконання судового рішення будуть порушені.
Колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог судам слід було відмовити.
Таким чином, колегія суддів Верховного Суду вважає помилковими висновки судів про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача при перерахунку пенсії здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи із розміру 80 відсотків від заробітної плати, починаючи з 13 грудня 2020 року та без обмеження граничного розміру.
21.          Разом із відзивом на касаційну скаргу позивач подав клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 346 КАС України.
Клопотання аргументоване тим, що суд касаційної інстанції у разі ухвалення постанови про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій і прийняття по справі нового рішення, відступить від правової позиції, викладеної у постанові  Великої Палати Верховного Суду у справі №487/8206/18 від 08 червня 2021 року.  
З цього приводу колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на наступне.
Згідно частини четвертої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.
Як вбачається зі змісту постанови  Великої Палати Верховного Суду у справі №487/8206/18 від 08 червня 2021 року, на яку посилається позивач, питанням, яке вирішувалося під час її розгляду було застосування положень трудового законодавства, а саме - пункту 4 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (звільнення працівника за прогул) у поєднанні з положеннями частини першої статті 181 цього Кодексу (порядок надання відпустки для догляду за дитиною) в контексті обов`язковості для працівника дочекатися наказу роботодавця про таку відпустку для можливості скористатися відповідною соціальною гарантією.
У справі № 620/1192/20, яка розглядається, предметом спору є нарахування та виплата пенсій на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.
Відтак, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №487/8206/18, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними.
Таким чином, відсутні підстави для застосування положень частини четвертої статті 346 КАС України та передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
22.          Також позивачем заявлено клопотання про закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 339 КАС України.
Обґрунтовуючи це клопотання ОСОБА_1 навів аналогічні доводи, що і при подачі клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а саме, що Верховний Суд в особі Великої палати у справі № 487/8206/18 вже викладав висновок, щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 339 КАС України Суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.
Оскільки правовідносини у цих справах не є подібними, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про закриття касаційного провадження у цій справі.
23.          Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
З огляду на наведене, касаційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувані судові рішення - скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі № 620/1192/20 відмовити.
Касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.
Скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2020 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року.
Ухвалити нове судове рішення у справі № 620/1192/20.
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 12 березня 2020 року щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку розміру пенсії призначеної за вислугу років, відповідно до статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697 «Про прокуратуру» згідно довідки, виданої Прокуратурою Чернігівською області  від 28 лютого 2020 року№ 18-41про розмір заробітної плати (грошового забезпечення).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 13 грудня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки, виданої Прокуратурою Чернігівською області  від 28 лютого 2020 року№ 18-41 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з урахуванням раніше проведених виплат.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій